Tegnap este a személyzetünk egyik tagja
kiszivárogtatott valamit egy vendégről a Szenzáció! Mexikó magazinnak.
Máximo az...
aki segít nekem megtalálni.
Benne bízom a legjobban, amióta Don Pablo lelépett.
Úgyhogy mondd el, amit tudsz!
Én... Én nem... Kérem, ne rúgjon ki! Nem én voltam!
Nem tudok semmit!
Nem is tudtam, hogy pénzért is lehet ilyet!
Mennyit fizetnek érte? Csak kérdezem.
Nem mi voltunk. Mi nem nyilatkozunk a sajtónak.
És addig nem is nyilatkozunk, amíg nem keresnek meg.
Várjunk, ki énekel most?
Madonnának ne mondják, hogy sírtam!
Olyan csalódott lenne!
Rosszul csinálják.
A vallatás művészete arról szól, hogy a hazugság büntetése nagyobb legyen,
mint az igazságé.
Milyen eszközöket alkalmaz? Ki kéne tennie az asztalra.
Hát semmit sem tud?
Én tudom, ki a tégla.
És nem hittem, hogy a barátunk ilyet tenne.
Memo az.
Jó látni!
Köszi, Memo.
Hogy érzed magad a holnapi temetés miatt?
Szomorúan, hogy Don Pablótól elbúcsúzom,
idegesen, hogy másokkal találkoznom kell.
Igen. Páran nem fognak örülni neked.
Szerencse, hogy elhoztad az unokaöcsédet pajzsnak!
Én is ezzel viccelődtem!
Másodjára még viccesebb. - Ugye?
Épp azt meséltem Hugónak, milyen volt Chad és Julia...
legény- és leánybúcsúja.
Őrült egy este volt!
Király...
még több sztori 100 évvel ezelőttről.
Memito! Ne gúnyolódj!
Szerezzél már munkát!
Én a te korodban már a mosodában
és a medencénél is dolgoztam már, és éppen...
Hé! Ne spoilerezz!
Nem mintha Hugo értené.
Hé! - Oké. Folytasd!
Amint említettem, Chadnek megvolt az oka, hogy Memóra gyanakodott.
A HOLLYWOODI PARTI FELVÉTELE
Fabián valószínűleg hat és hét között,
két bejelentkezés között kapta meg az információt.
Ezért átnéztem a videósunk felvételeit,
és ezt láttam.
Fabián és Memo együtt.
Bumm! Megoldottam az ügyet. Zseni vagyok, ugye?
Mint a nő a Gyilkos sorokból. Fiatalabb vagyok, de majdnem olyan dögös.
Sajnálom, Máximo.
Tudom, ő a barátod, de Chadnek igaza lehet.
Ne siessünk annyira!
Nem lenne jó kirúgni Memót, aztán rájönni, hogy más volt a tégla.
Jó meglátás. És ma este Memóval fogunk együtt lógni.
Ráállok, és kikényszerítem belőle a vallomást.
Jó. Ma este még nyomozzatok!
Máskülönben holnap reggel...
kirúgjuk Memót. - Kirúghatom én?
A kertész óta nem rúgtam ki senkit. Kérlek! Kérlek!
Ez nagyfiúknak való feladat. Tudod.
Egy estém volt, hogy tisztázzam Memo nevét.
És épp Chad és Julia legény- és leánybúcsúját tartottuk.
Jó, ismételjük át a tervet!
Először vacsora Isabeléknél,
aztán a fiúkkal kártyázunk,
anya pedig odaadta nektek a lakosztályt. Klassz, ugye?
Igen. A vacsit várom a legjobban. Csak a barátaink, semmi idegen, fura arc.
Úristen, Chad!
Kelli. - Nyilván! Ki más?
Kelli, ő itt... ő a... a menyasszonyom, Julia.
Szia! - Julia...
Kelli egy... egy... egy régi barát LA-ből.
Régi barát? Így hívod azt, akivel két évig jársz?
Szóval miért...
Épp egy óceánparti helyen meditáltam, és azt gondoltam:
„Kelli, meg kell látogatnod Chadet! Milyen messze lehet Acapulco?”
Hát hatórányira, taxival! Ki gondolta volna, hogy Mexikó ekkora?
Igen, engem is meglepett. - Micsoda felfedezés!
Nagyon élveztem, mert Kyle-lal annyira elfoglaltak vagyunk,
hogy nincs időnk meditálni.
Egyhetes csendes elvonulás. El tudtok képzelni
egy csendes elvonuláson? - Én nem.
Most megyek masszázsra. Ráértek ma este? Beszélgessünk!
Hát... Mi igazából...
Jó lenne... Tudod, ma este lesz egy vacsora...
Igen... - Jól hangzik!
Alig várom!
És már látom, hogy mi kozmikus nővérek vagyunk.
Annyi mesélnivalónk lesz!
Igen. - Igen.
Legalábbis az egyikünknek.
Ne haragudj!
Azt akartam mondani óvatosan, hogy: „Nem, ma nem érünk rá.”
De szerintem olyan óvatos voltam, hogy... hogy beleegyezésként jött ki.
Bem bánod? Kicsit zakkant, de ennyi.
Dehogy bánom!
De igenis bánom!
Mit keres itt egyáltalán?
Chadben bízom, de a csajban nem.
Sara!
Távol tartanád Chadtől ma este?
Hogyne! Máximo és Isabel is biztos segít majd.
Köszi.
Hé, és...
velük mi a helyzet?
Hát...
Állandóan együtt vannak,
fogják egymás kezét,
nevetgélnek, smárolnak...
Undorító.
Ó, de szép ez a karkötő!
Neked adom.
A szállodában találtam.
Tekintsd ezt a lakbérnek!
Biztos? - Biztos.
Köszi!
Gyönyörű!
Eközben
Esteban anyja először vacsorázott együtt anyával.
Ebben az ingben leszel a vacsorán?
Igen, anyuka. Már a vacsorán vagyunk.
Kérlek, most ne kritizálj!
Bocsánat...
Csak azt hittem, fontos neked.
Anyuka! Az is.
Próbálok jó benyomást tenni Norára.
Lehetne, hogy ma ne szólj le?
Persze, kis drágám!
Én is szeretném, ha működne a dolog köztetek.
Köszönöm, anyuka.
Főleg, hogy túl jó neked ez az asszony.
És mert...
már öregszel.
Kinyitom!
Ó, elfelejtettem mondani, hogy gyorsan beugrik egy barátom.
Don Pablo Bonilla, személyesen!
Don Pablo?
Igen. Ismeritek egymást?
Ő nem ismer engem.
De én ismerem őt.
Tessék, ez a tiéd!
Ne, ne, ne!
Gyere el onnan...
Látod? Na, ő lehetne a példaképed!
Rá biztosan büszke az anyja.
Jóképű, felelősségteljes...
Igen, igen, anyuka.
...megbecsült.
És ő igazgatja a Las Colinast!
Ami sokkal elegánsabb, mint a buszdepó.
Ő biztos nem benzinszagúan állít haza.
Belőle inkább...
az elegancia árad!
Nem ma, Don Pablo.
Nem ma.
Ne görnyedj már, úgy nézel ki, mint egy teve!
Nézd, Don Pablo hogy kihúzza magát!
Nora!
Nem akarok zavarni vacsoraidőben,
de holnap utazom Mexikóvárosba.
Szerettem volna még egyszer megköszönni...
hogy visszahoztad az életembe a fiamat.
Nagyon szép, köszönöm.
Egy csokor! Milyen kedves!
Kár, hogy nem tudsz maradni
ezen a szűk családi eseményen.
Köszönjük.
Don Pablo, maradjon vacsorára!
Szívesen.
Segítek!
Jól van.
Végre eljött Chad és Julia nagy vacsorája.
Ez volt az utolsó esélyem, hogy meggyőzzem Chadet:
Memo nem a Szenzáció! Mexikó magazin téglája.
És itt jön a pár!
Szia! - Chad, jó látni!
Jól nézel ki.
Isten hozott!
Hogy vagy?
Milyen Juliával lakni?
A legjobb!
Hagyja, hogy édességet egyek, tévézzek...
ellenőrzi a házimat, nyolckor lekapcsolja a lámpát,
és naponta hatszor kell fogat mosnom.
Örülök, hogy jól vagy.
Gondolom, egyelőre még nem jössz haza.
Addig nem, amíg anya el nem fogad így.
Ráadásul most már bulizhatok veletek!
Pontosan! Szuper!
De jó!
Ne hagyd, hogy igyon! - Nem fogom.
Az exem, Kelli meghívatta magát mára.
Távol tartanád őt Juliától?
Látom Julián, hogy ma nehezen viselné el.
Meglesz.
Örök hála!
Oké, „hermigo”,
ma este lesz egy fontos feladatunk.
Ha Memo szivárogtatott a Szan...
Zan... - Szenzáció! Mexikónak.
Ezt akartam mondani.
Tehát az azt jelenti, hogy pénzhez jutott.
És túl eszes ahhoz, hogy ezzel villogjon.
Úgyhogy árgus szemekkel kell figyelnünk a legapróbb jeleket is.
A gazdagság legkisebb nyomát.
Sziasztok! Nézzétek az elegáns új öltönyömet!
Ó, Memo!
Jól nézel, haver. - Köszi.
Nem hiszed el, mennyit fizettem érte, amikor megvettem!
Nem én vettem!
Meghalt az unokatesóm. Megörököltem a ruháit!
Új vagy itt?
Örömmel megmutatom az érdekes helyeket.
A hálószobám körzetét, például...
Férjnél vagyok.
Én nem mondom el neki, ha te sem. - De rossz vagy!
Nem, én a legjobb vagyok, ha érted.
Szia!
Chicos, ki áll készen a vad bulira?
Én, én!
Flaquito, a következő kör az enyém!
Most találtam a zsebemben egy kis pénzt!
Elkezdődött az este.
Chad próbálta bebizonyítani, hogy Memo a tégla.
Én Chadet próbáltam meggyőzni, hogy nem ő a tégla.
Sara Chadtől próbálta távol tartani Kellit.
Isabel Juliától próbálta távol tartani Kellit.
Héctor Kellit próbálta elcsábítani.
És úgy tűnt, Memo mindenképp a saját sírját akarja ásni.
Na, kozmikus nővér, mesélj! Mikor tudtad, hogy Chad az igazi?
Hát, én...
Mert Kyle-nál nekem egyből beindult a tüzijáték.
Úristen, annyira kedvelnéd Kyle-t! És mi is teljesen mások vagyunk.
Ő Encinóban született, én Santa Monicában, mégis szeretjük egymást. Így...
Kelli, Chad beszélni szeretne veled.
Mesélek neki Kyle-ról!
Várj...
Isa, ne!
Fiúk! - Rendeljünk, jó?
Jó, hogyne, jó ötlet! Rendeljünk lapító csirkét?
Lapító? - Mi?
Memo?
Hogy lapított!
Tudod, mit?
A te napod, a te bulid.
Legyen lapító csirke!
Szeretek lapítani. Lapít, lapít, lapít... Imádom.
Néha már annyi lapított csirkét eszek, hogy én magam is lapítok.
Milyen vicces fiú! - Nagyon vicces fiú!
Úristen, egyszerre mondjuk ugyanazt!
Mintha olvasnál a gondolataimban. - Tudok is. Igazi empata vagyok.
Azta! - Tudom.
Mi az az „empata”?
Oké, Chad, most két különböző fém van rajtad, édes.
Ugyanarra a kézre nem mehet arany és ezüst is.
Tényleg? - Sara!
Hozd vissza Kellit! Most!
Anyukád angolja akkoriban olyan volt, mint a te spanyolod: no bueno.
Csak arra emlékezett, amit az angolórákon tanult.
Szia! - Szia!
Hogy hívnak?
Kelli. És téged?
Van egy sárga ceruzám.
Erre mit mondjak?
Gyere át ide! - Jó, jó. Jó.
De népszerű vagyok!
Szóval, Memo, beismered, hogy néha lapítasz?
Bizony, ebben bűnös vagyok.
„Bűnös vagyok.”
Te is meditálsz, vagy inkább csak Chad szokott?
Semelyikünk sem szokott.
Igen? Ez furcsa.
Mert amikor együtt voltunk, állandóan meditált.
Annyira a része volt, mint a vegetarianizmus.
Baró ez a steak!
Bocsássatok meg! - Oké. Én is megyek.
Jó. Ez jó volt.
Ne, Sara!
Memo! Memo!
Ízletes, zsíros, porcogós. - Beszélnünk kell!
Hé!
Hogyhogy nem beszéltél még a meditációról?
Hát, nem tudom. Már 1000 éve létező dologról van szó.
Nem így értettem, bébi.
Máximo, te jössz!
Ne feltűnősködj!
Miről beszélsz? - Ne akadj ki!
Nem fogok.
Diane és Chad azt hiszik, te vagy a Szenzáció! titkos ügynöke.
Mi? Ne!
KIAKADOK!
Máximo!
Úristen, azt mondtam magamra, hogy lapítok!
Ki fognak rúgni!
Hogyan fogok pénzt keresni?
El kell adnom az öltönyt,
a cipőt,
talán még a testemet is...
Nyugi! Én tudom, hogy nem te vagy a tégla.
Segítek neked.
Amikor megkérdezem, miért láttalak Fabiánnal,
mondd el az igazat:
Ő jött hozzád, de te hallani sem akartál a dologról.
Jó.
Ő jött hozzám, de hallani sem akartam a dologról.
Meglesz. - Meglesz.
Rendben.
Ó, ne, Máximo!
Úgy izgulok!
Lélegezz!
Jó.
Ne félj, szívem! A meditáció csak átmeneti volt.
Mint amikor barna lettem.
Amiről sz... szintén mesélek majd, de most engedjük el magunkat, jó?
Jó. Mindjárt jövök.
Hé! - Mi az?
Ki az a lány?
Ő Kelli... Chad exe.
Chad?
A fenébe! Most játsszam el újra vele?
Mit és kivel?
Semmit! Nem érdekes.
Már eldöntöttem, hogy újra megteszem.
Mondom a tervet.
Megkérded Kellit, hogy van,
és akármit válaszol, te azt mondod:
„Ó, tényleg,
Héctor legszembetűnőbb anatómiai tulajdonsága a...”
Héctor, ezt nem!
Kérlek, Julia! Segíts, hogy segíthessek...
segíteni!
Nagyon kell a győzelem.
A győzelem, amit Katynek hívnak.
Kelli.
A győzelem, amit Kellinek hívnak.
Menni fog. - Menni fog.
Memo, tegnap miért láttunk Fabián Solaresszel?
Nos, azt kell őszintén megmondjam a tegnapról,
amiben őszintén hiszek, az az igen.
És tudjátok, néha csak
olyan történik, amit nem akarok, de mégis megtörténik.
És ez rendben van. Rendben, vili?
Mert ez az élet. Erről szól az élet.
Az élet a lehetőségekről, kockázatokról szól, a hibázásról,
de persze nem szándékosan hibázol.
És én mindig helyesen cselekszem,
ami a legjobb a szálloda szempontjából, amit én mindig is mindig teszek.
És... És ez az ártatlanság. Igen.
Memo, te rongyrázó!
Na? Meggyőztem? - Ó, az biztos.
Az egyik fiú nagyon komoly jeleket küld.
Fura! Házasságban élek. Boldog házasságban. Ezt már mondtam.
Nagyon-nagyon boldog házasságban. Tényleg nagyon-nagyon boldog házasságban.
Talán nekik is el kéne mondanom, a biztonság kedvéért.
Ó, ne, ne, ne!
A macska az ágyon van.
Bár érteném, mire gondolsz!
Nem akarsz inni?
Merre van a könyvtár?
Igen!
Várj, Máximo! Biztos, hogy Sara örülne, ha elmesélnéd ezt a részt?
Igazad van.
Hugo, miután eddig döcögött a kommunikáció,
anyukád és Kelli végre talált egy közös témát.
Narancslé!
Ne már! Tudom, hogy mit ittak igazából.
Figyu, én mesélek, és én narancslevet mondok!
...megmondtam...
„Nem érdekel, melyik ország elnöke...
A mi medencénk, nem úszhat meztelenül.”
Úgy van.
Velem is hasonló dolog történt,
de nem elnök volt, csak egy iszákos, és a medence helyett a depóban voltunk.
Már megint az a buszdepó!
Tudja, a fiam régebben nem szerelő akart lenni.
Ő luchador karrierre vágyott.
Hát, anyuka, ez biztos senkit sem érdekel.
Minden kisfiú luchador szeretne lenni, ha felnő.
Ó, igen, de ő már 28 éves volt akkor.
Úgy nevezte magát:
„A Bosszúálló Mókus!”
Anyuka! Beszélhetnék veled?
Hát hogyne.
Miről?
Elnézést!
Biztosan várod már a vakációt.
Üdvözlöm Víctort!
Nem vakációzni megyek.
Odaköltözöm.
Itt hagyod Acapulcót?
Ideje, hogy a családommal legyek.
A múlt nézeteltérései...
már annyira jelentéktelennek tűnnek!
Nem akarok több időt elmulasztani a fiammal és az unokámmal.
A család a legfontosabb.
Köszönöm, hogy emlékeztettél erre.
Ennek nagyon örülök.
Bocsánat, beszélnem kellett édesanyámmal.
Don Pablo, bár magára hasonlítana a fiam!
Túl érzékeny!
Anyuka, beszélhetnénk megint?
Már megint miről?
Az étteremben
Sara és Kelli tovább vedelte a narancslevet.
Mindenki tovább partizott.
És én elmondtam Isabelnek, mi is történt a Szenzáció! Mexikóval.
Lehet, kirúgják Memót azért, amit én tettem.
És most nem tudom, mit csináljak.
Borzasztóan érzem magam. A szálloda teljesen megváltoztat.
Bocs, hogy rád zúdítottam az egészet.
Általában Don Pablótól kérek tanácsot, de ő felmondott.
Hát...
Lehet, így is nála van a válasz.
Hogy érted ezt?
Gyere el a Las Colinasból!
Ha nem tetszik, amilyen hatással van rád, akkor dolgozz itt!
Minden könnyebb lenne így.
Igaza volt.
Ha felmondok a Las Colinasban, az minden problémámat megoldja.
Hugo, abban a pillanatban
láttam a jövőmet az étteremben Isabellel.
Isabel felkínálta a megoldást, amit kerestem,
de...
képes lennék rá?
Nem tudom. Bárcsak kapnék egy jelet az univerzumtól!
Jelek nem léteznek, Máximo.
Vagy így van, vagy úgy.
Az univerzumot nem érdekli, mit választasz.
Szólok Flaquitónak, hogy jöhet a torta.
Úristen! Észre sem vettem.
Észre sem vettem, hogy odacsuktam a hajamat!
Használhatnám a telefont? - Tudom, tudom.
Akkor vettem be utoljára azt az étrend-kiegészítőt.
Menjünk el a postára! - Mennyire igaz!
Hú, látom, egymásra találtatok!
Igen, olyan mókás!
Sosem érzem magam ilyen jól.
Sara! Sara!
Te ittál?
Igen. - Igen.
Egy kis narancslevet...
almalével elkeverve.
Ó, meg egy kis áfonyalevet is...
Jó erős!
Uramisten!
Nem vagyok boldog a férjemmel.
Oké, Memo. Ebből elég.
Nézz a szemembe, és mondd meg az igazat!
Te adtál el titkokat a Szan... Zan...
Szenzációnak? - Szóval te voltál!
Nem, nem! Esküszöm, nem én voltam. Nem tudok semmilyen titkot.
Hogyne! - Ha tudnék,
azt megtartanám magamnak. Sok titkot hallgatok el, hm?
Lupe nem tud úszni. Beto tinipopsztár volt.
Diane-nek viszonya volt... - Mi?
Viszonya? Kivel?
Túlságosan különbözünk.
De azt hittem, ő az igazi. - Aha, igazi lúzer.
Annyi dolog van, amit nem árult el magáról,
és nincs annál rosszabb,
mint megházasodni úgy, hogy nem ismered a másikat!
Ha bármi kétséged van, ne házasodj meg!
Te gyümölcslevet ittál?
Túl fiatal vagy ehhez!
Máximónak ne szólj!
Összezavarodtam.
Viszonyt mondtam? Viszonyt akartam.
Az ugyanaz. - Igen.
Figyelj, Chad! Anyukád viszonya nem volt komoly.
Sőt, jelentéktelen volt. Senkivel volt viszonya, semmit sem jelentett.
Senki és semmi. Semmit és se...
Velem volt!
És igenis sokat jelentett.
Te rohadék! - Ne, ne! Kérlek! Állj! Állj!
Héctor, a békülés jegyében
Chad is lefekhetne az anyáddal. - Há!
Mi? - Nem. Rossz ötlet.
Lelki társaknak kéne lennünk, de nem is ismerem.
Nem érdemlek meg egy gondoskodó, elragadó embert?
Hugo, én az óceánba dobtam azt a karkötőt,
de az univerzum valahogy visszahozta.
Nem hiszem el, hogy szexeltél anyámmal!
Nem, esküszöm, Chad! Mi nem szexeltünk.
Mi szeretkeztünk.
Mindjárt jövök.
Máximo!
Jól vagy?
Honnan van az a karkötő?
A húgod találta a medencében.
Nagyon szép.
Tetszik a felirata.
„Ez a boldogság.”
Honnan tudod?
Virginia Woolftól van.
„Nem árulhatta el, hogy szereti.
Megfogta a kezét.
Ez a boldogság, gondolta.”
Én vettem neked.
Jó éjt!
Anyuka, segítek Norának elmosogatni.
Menj csak, otthon találkozunk!
Örömmel hazakísérem.
Don Pablo Bonilla fog hazakísérni?
Bárcsak messzebb laknék!
Jó utat!
Köszönöm!
Ne haragudj anya miatt!
Esteban!
Tudom, hogy anyukád...
sokat kritizál.
De pontosan olyan
becsületes, keményen dolgozó, jóképű ember lett belőled,
mint ahogy ő akarta.
Komolyan mondod?
Azért kérdem...
mert még nem késő...
Te csodálatos nő vagy!
Könnyedén találhatnál magadnak
egy olyan embert, mint Don Pablo.
És miért kéne nekem ilyen?
Hiszen már van egy Bosszúálló Mókusom!
Mit tettem? Én férjnél vagyok.
Az semmi.
Nekem távkapcsolatom van.
Szörnyű feleség vagyok.
Nem vagy az. - Tényleg így hiszed?
Ne, mit csinálsz? Szörnyű vagy!
Haza akarok menni.
Jó. Elkísérlek Juliához.
Ne, a saját...
Tényleg, Juliához.
Üss csak meg nyugodtan!
Anyádnál jobban úgysem fog fájni.
Várj, megbántott téged? - Nagyon!
Bár megértené, mekkora szenvedést okozott nekem!
Tényleg nem tudsz túllépni rajta.
Bosszút is akarsz állni rajta?
Ne aggódj, haver! Hamarosan véget ér a szenvedésed.
Olyan jó apád lettem volna!
Tavaly vettem ezt a karkötőt, miután csókolóztunk.
De az eljegyzés után beledobtam az óceánba.
Miért nem mondtad, hogyan érzel irántam?
Próbáltam beszélni veled szilveszter után, de láttam, hogy téged nem érdekel.
Mindig is érdekelt. De te igent mondtál Chadnek.
El kellett felednem az érzéseimet,
azt a csókot...
El kellett volna. De nem ment. - Megbeszéltük, hogy nem történt meg.
Persze hogy megtörtént! Megtörtént, és nem tudom elfelejteni azt a pillanatot.
Én sem tudom.
Minden rendben?
Igen. Igen, csak beszélgettünk.
Tudom, ez meglepő, de lefújhatnánk az estét?
Igen! - Igen.
Várj! Az a pillanat Juliával pont az étterem előtt történt.
És mi is az étterem előtt voltunk,
amikor megkérted Joe-t, hogy nézzen utána annak a valakinek.
Igen? Ki emlékszik már arra?
Igen!
Az ember, akit kerülsz, nem Isabel, hanem Julia.
Őt szeretnéd meglátogatni.
Szerintem itt az idő, hogy a nagybátyád...
Mondom, ne spoilerezz!
Jó.
Ez... Ez az a...
Ez a karkötő volt az univerzum jele, amit addig kerestem.
Emiatt vallottuk be egymásnak Juliával az érzelmeinket.
De mit tehettünk volna?
Szia!
Eközben Chad még biztosabb lett benne,
hogy ő is megtalálta, akit keresett.
Haver, mi volt ez a parti?
Oké, Memo. Te lekerülsz a listáról.
Már tudom, ki az igazi tégla. Annyira egyértelmű!
Ideje is volt, meg indítéka is.
Biztos, hogy Héctor az.
Chad, bevallom...
ez nagyon is logikus.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra