Максимо.
Чуй ме.
Повярвай ми.
Тя ще ти се зарадва.
Не съм убеден, че ще мога.
Глупости.
Ти си Максимо Гаярдо. Всичко можеш.
Ще се видим на службата за дон Пабло утре. - Добре.
Чао. - Чао, Мемо.
Обичам те.
Коя е жената, която се чудиш дали да видиш? Хулия или Исабел? Кажи.
Тя е любовта на живота ми.
Значи Хулия.
Или Исабел.
Измъчвам се така. Не спирайте с разказа. - Много си прав, Джо.
Бях започнал работа в семейния ресторант на Исабел.
Стараех се да изглеждам щастлив,
но въпреки всичко не можех да забравя хотела.
Пак ли мислиш за там?
В най-скоро време трябва да забравиш "Лас Колинас".
Знам.
Но ми е трудно да го забравя, когато е пред очите ми.
КАСА МИСИОН
Ето обяда ти. - Благодаря.
Не забравяш ли нещо? - Вярно.
Свалих го, за да измия чиниите.
Наред ли е всичко? - Да.
Само дето...
Чад и аз...
скъсахме.
Отменихме сватбата.
Още не съм казала на никого. Нужно ми е малко време.
Нашите ще бъдат съкрушени. Така се радваха, че ще стана гринга.
А ти как се чувстваш?
Тъжно ми е, но знам, че така е най-добре и за двама ни.
Честито тогава. - Благодаря.
Моля те, не казвай на брат си. - Няма, не се безпокой.
Бездруго се мъча да го избягвам.
До скоро.
Да не си забрави и ключа...
Какво правиш тук?
Нашите намериха писмата ни и баща ми направо откачи.
Затова се обадих на готината ми леля в Оахака.
Ще избягам при нея.
Колко готино.
Много ще ми липсваш.
Ще ти липсвам? Не!
Леля те кани да живееш с нас.
Можем да бъдем заедно там!
Когато сме насаме.
Пред хората пак ще се правим на приятелки.
Или на странно привързани сестри.
Какво ще кажеш? - Какво ме задържа тук?
Максимо има свой живот.
И не съм чула нито дума от мама, откакто си тръгнах.
Надали й пука.
Значи си съгласна?
Да, хайде!
Сигурен ли си? Защо не размислиш за заминаването?
Не, достатъчно дълго бях зависим от теб.
Ще започна свой живот в Лос Анджелис.
И къде точно ще живееш като независим човек?
В апартамента ти в Бевърли Хилс. - А как ще се придвижваш?
Ще ми трябва и колата ти.
Не се тревожи за мен. Вярно, изгубих тримата си помощници,
но тук нищо няма да се промени,
защото съм силна и независима жена
и нищо няма да... Майко мила!
Не бях права. Всичко отива по дяволите.
Връщам се в леглото.
Въпреки че признах вината си на Даян,
Мемо не беше готов да ми прости, че съм работил за "Еспектакулар".
Мемо! Здравей. Отдавна не сме се виждали.
Да. Страшно съм зает, затрупани сме със специални поръчки.
Радвам се, че се видяхме. Да излезем някой път да пийнем по нещо.
Като стари приятели. Много поздрави на семейството, чао.
Наред ли е всичко?
Права си. Време е да забравя "Лас Колинас".
Сега мястото ми е при теб и семейството ти в ресторанта.
Това е добре, защото...
Свих нещичко, за да го полеем.
Доливай, Бето.
Какво да правя с живота си?
Ти си богат и бял. Каквото искаш и когато поискаш?
Мислех да се върна в Лос Анджелис, но сянката на майка ми ме преследва.
И аз съм объркан.
Забавлявах се при басейна, а сега съм наврян в онзи офис.
Мога да флиртувам само със себе си.
Засега е неуспешно.
Липсва ми моят приятел. Но не мога да му простя за "Еспектакулар".
Тъпак. - Прекали.
И то как! - Не знам какво искам.
Разочарован съм. - Искам това, което не искам.
Допитайте се до птичето.
Птичето.
Птичето?
В Мексико има канарчета, които предсказват бъдещето.
Сериозно? И говорят? - Не, това не ти е "Улица Сезам".
Избират листче.
Имаше едно легендарно канарче, което никога не грешеше.
Но за да откриеш въпросното птиче, беше нужно търпение.
Нужен беше късмет.
Нужни бяха...
Хиляда песос.
Хубаво. Чад ще плати.
Кажи, къде да намерим птичето?
Не намирате птичето. То намира вас.
ЛА МАРЕА
Реших да забравя хотела и се гмурнах в новия си живот.
Севичето е добър избор,
но за специални клиенти предлагаме плато с морски деликатеси.
Добре звучи. - Защо не?
Максимо Гаярдо няма спирка.
Научих този номер в старата ми работа.
Всъщност имам някои идеи, които да споделя с теб.
Добре, нямам търпение. - Чудесно.
Гмурнах се и във връзката ми с Исабел.
Ако можеше да живееш навсякъде по света, къде щеше да си?
Нали я знаеш онази сладка къщичка с покрив от палмови листа
на три пресечки оттук?
Ето там.
Казвам "навсякъде по света", а ти избираш...
На три пресечки оттук.
А ти?
Аз ще имам много къщи.
И ако си изиграеш добре картите,
ще пренеса любимата ти къщичка на някой от частните ми острови.
Междувременно дон Пабло трудно свикваше с новия си живот в Мексико Сити.
Много дейности ни чакат днес.
В 10 ч. ще закусваме.
В 11 ч. - книжка с картинки.
А в 15,30 ч. ни предстои важна среща за игра.
Наистина ли е нужно? - Да.
Ако салатата се поднася след основното ястие,
вилицата за салата се поставя най-вляво от чинията.
Татко, той тъкмо мина на твърда храна.
Татко, какво правиш? - Желанията на кучето са закон.
Доведи приятелите си и не викай, че ще уплашиш птичето.
Здравей.
Какво правиш тук? Никога не идваш.
Само исках да видя как си.
Знам, че ти се насъбра напоследък.
Но нещата потръгнаха и всичко ще бъде наред, нали?
Що за въпрос?
Да не умираш? Или аз?
Не, просто искам да се уверя, че всичко е наред.
В живота ти.
С Исабел.
Да, добре съм. Всичко в живота ми и с Исабел е наред.
Днешният специалитет не го бива, но всичко останало е супер.
Имам тайна, но не мога да ти я кажа.
Защо не ми я изиграеш?
Да, така може би няма да наруша думата си. Гледай тогава.
Чад!
Чад се е подстригал? Каква новина...
Счупил си е крака?
Счупил го е, докато се е подстригвал.
Чад и Хулия са скъсали?
Да.
Случи се.
Но...
Не ме интересува. Щастлив съм, тук е новият ми живот.
Добре.
Много те обичам.
Чао.
Наистина ли не умираш?
Това е братовчед ми Луис. Свенлив е, ще говоря вместо него.
Днес всички ваши въпроси ще получат отговор.
Само един въпрос ще получи отговор.
След като зададете въпроса, птичето ще избере листче.
Никога не бива да разкривате какво пише на листчето, ясно ли е?
Да.
Здравей, г-н Пернат. Аз съм Мемо Рейес.
Въпросът ми е: как да продължа да бъда приятел с Максимо,
след като той вече не е такъв, какъвто беше?
Откъде да започна, птиче? Началник басейн е пост, за който мечтаех.
Имам власт, собствен кабинет, спах с майката на Чад...
Не ми е приятно, че все го споменаваш.
Но не съм щастлив.
Как да съм щастлив като началник басейн?
Какво да правя, като се върна в Ел Ей?
Птичето изрече истината.
Не даваме гаранция, целта е единствено забавление.
И пари не връщаме.
Сега ви оставяме с тайните ви отговори.
Да вървим.
Да сравним листчетата? - Естествено.
Бездруго не разбирам какво пише.
"Грешно зададен въпрос."
Какво пише? - "Грешно зададен въпрос."
Така де, съжалявам. Какво е написано?
Не, във всички пише "грешно зададен въпрос".
Какво значи това?
Всички листчета са еднакви. Лупе ни е измамила.
А й дадох хилядарка!
Да си върнем парите.
А после ще си ги поделим поравно.
Да.
Да! Чакайте... Парите са си мои!
Лупе, искам отговор!
Лупе?
Слава богу, че я няма. Твърде разпалено влязох.
Та значи... Благодаря за срещата.
Открих чудесно място в Калета за втора локация.
И за какво ми е втора локация? - За втори ресторант.
За какво ми е втори ресторант? - За повече пари!
За какво са ми повече пари? - За трети ресторант!
Не искаш ли повече?
Имахме "повече" в Сан Диего, но бяхме нещастни. Така ми е добре.
Познавам Рикардо Вера, може да вложи... - Не, момче.
Между другото, пробутал си онова плато на двама от най-лоялните ни клиенти.
Оттогава не са идвали, така че... Да не се повтаря.
Но ти каза, че "нямам спирка".
Не беше комплимент.
АВТОГАРА "АРЕНАЛ"
НЕ ОСТАВЯЙТЕ БАГАЖА СИ БЕЗ НАДЗОР
ДОБРЕ ДОШЛИ
Невероятно е, че заминаваме.
Сара? Ти ли си?
Какво правиш тук?
Сакове ли продавате?
Не. Ние заминаваме да живеем в Оахака.
Сара, може ли за малко?
Прощавай.
Ще бъда на опашката.
Не причинявай това на майка си. Ще й разбиеш сърцето.
На нея не й пука за мен. - Не е вярно!
Всяка вечер плаче в стаята ти и се пита дали някога ще се върнеш.
Сърцето й се къса.
А оттам и моето.
Уверявам те, ужасно й е мъчно за теб.
Наистина ли?
Сара, идвай.
Грижи се за мама.
Ало?
Сара се качва на автобус за Оахака с Роберта.
Ако не искаш да изгубиш дъщеря си, трябва да дойдеш в депото веднага.
Да, тръгвам, но ще са ми нужни петнайсет минути.
Не се тревожи. Няма да позволя автобусът да тръгне.
Естебан е, между другото. - Благодаря.
Няма да предам Нора.
Пирон!
Пирон в гумата! Трябва да сменим автобуса.
Няма как, Бенито. Застрашаваш пътниците.
Не разбирам. Защо баща ти не иска нещо по-добро?
Защо, когато всичко е наред?
Баща ми е щастлив, ние също. Не е ли достатъчно?
Ти не искаш ли повече? - Защо?
Защото повече е по-добре. Аз не спирам да мисля за бъдещето.
Знам.
Но ако постоянно мислиш за бъдещето, значи не живееш в настоящето.
Което е жалко, защото и то не е за изпускане.
Добре че намериха друг автобус.
Скоро ще бъдем в Оахака и ще правим каквото си искаме.
Какво има?
Не знам дали ще мога. - Как така?
Не знам дали мога да замина.
Знаеш, че аз заминавам, нямам избор. - Знам!
И в двата случая се разделям със скъп човек. Не знам как да постъпя.
Аз ще се кача на автобуса.
Ако не тръгнеш с мен, може да не се видим вече.
Права си.
Безсмислено е. Тъпото птиче нямаше как да ме измъкне от оная дупка.
Дори с половината бакшиши на Максимо изкарвам двойно по-малко от преди.
Няма изход.
Няма как да бъда щастлив в Бевърли Хилс. Там е ужасно.
Какво каза? - А ти?
"Какво каза". - Преди това.
В Бевърли Хилс е ужасно. - Преди това.
Той каза, че е безсмислено. - Не, онова по средата.
Максимо ти е давал половината си бакшиши?
Да, затова приех да те назнача. Договорихме се.
Максимо е направил това за мен?
Въпреки че му трябваха пари?
Не се е променил. Все същият Максимо си е.
А ти каза, че не можеш да си щастлив в Бевърли Хилс, но аз пък мога.
Мога пак да бъда обикновен, но изключително красив сервитьор.
Браво на вас, разрешихте проблемите си.
Но аз какво да правя? Не издържам тук, но няма да ми понесе и там.
Защо не заминеш на някое непознато място?
Да пътуваш, да откриеш себе си.
Или просто...
Защо не замина на непознато място? Да пътувам, да открия себе си.
Така няма да слушам никого - нито майка ми, нито птичето.
Ще бъде изцяло моя идея.
Беше на Мемо... - Отстъпвам му я.
Момчета, помогнахме ли си взаимно?
Да, определено.
Идиоти.
Както и да е, ето ти половината от стоте песос, които ми дадоха.
Тя замина.
Знам, знам.
Всичко ще се нареди, не се тревожи.
Съжалявам за всичко, което казах. Не искам да те загубя.
Толкова ми липсваше!
И ти на мен. Сгреших, като ти наговорих онези неща...
Няма нищо, миличка. Било каквото било. Вече ще сме заедно.
Да си вървим у дома.
Красивото ми момиче.
Максимо?
Здравей. Как си?
Аз...
Чух, че с Чад сте скъсали.
Сестра ти ли ти каза? Знаех си, че не може да пази тайна.
Кълна ти се, не е обелила и дума.
Само искам да знам... С Чад да не скъсахте заради нас?
Сериозно ли ми задаваш този въпрос?
Естествено! След онзи важен разговор на моминското парти, още на другия ден...
Не, не скъсахме заради теб, Максимо.
Знам, че сигурно ти е трудно да го проумееш,
но не, с Чад имахме други проблеми.
Но ти твърдеше, че той... - Току-що приключих тригодишна връзка.
А ти ходиш с приятелката ми, която е страхотна.
Така че, ако обичаш, остави ме на мира.
Решението е мое, не е знак на съдбата.
В такъв случай защо продължаваш да носиш гривната ми?
Тази ли?
Това е просто гривна.
Привет.
Тръгваме ли?
Даян. Каква изненада.
Може ли да вляза? - Заповядай.
Както знаеш, никак не умея да си признавам грешките.
Но съжалявам. Не биваше да пренебрегвам нуждите ти.
Държах се като егоистка.
А без теб...
Без теб в "Лас Колинас" съм загубена.
Има ли начин да си върна моя съдружник?
Съдружник? - Да, съдружник.
Г-н Вера се съгласи да ти даде малък дял в комплекса.
Като съсобственик ти сам ще определяш кога и колко да почиваш.
Освен когато е невъзможно по празниците.
Това трябваше да се случи много отдавна.
Даян, трогнат съм.
Но трябва да го обмисля.
Вече е решено. Приема офертата. - Виктор.
Татко, радвам се, че си тук. Но ти обичаш "Лас Колинас".
Не избираш между всичко и нищо. Ние никъде няма да отидем.
Винаги можеш да идваш.
Освен когато е невъзможно.
Прав е.
Предполагам.
Добре тогава, за прекрасното ми бъдеще в "Лас Колинас".
Трябва да се разделим. - Какво?
Защо? - Не искаме едно и също от живота.
Ти си зодия Рак, а аз - Водолей. Ти обичаш залези, а аз - изгреви.
С Хулия сте влюбени... Разни такива дреболии.
Не бяхте честни с мен за отношенията ви.
Причината е, че не знаем какви са.
Това е огромен проблем, когато имаш друга връзка. Не смяташ ли?
Много държа на теб, Исабел.
Знам.
Но ти трябва да планираш бъдещето си, а аз - да се върна в настоящето.
Чувствам се ужасно.
Наистина. Не съм искал да те нараня.
Понякога нещата се разпадат, за да се възродят с нова сила.
Но дотогава...
Довиждане, Максимо Гаярдо.
И така, Хюго, също като в историята за двата стола,
докато се чудех кой свят да избера, изгубих и двата.
И "Лас Колинас", и "Ла Мареа".
И Хулия, и Исабел.
Всичко хубаво в живота ми ми бе отнето.
За щастие, щях да си върна нещо или по-скоро някого.
Максимо! Максимо Гаярдо!
Мемо?
Чувствам се ужасно. Хектор ми каза за бакшишите.
Трябваше да знам, че си свестен човек.
Прощаваш ли ми?
Само ако не ме зарязваш повече.
Никога няма да се отървеш от мен.
Защо вървиш пеша?
Исабел скъса с мен, изрита ме от пикапа
и вероятно съм уволнен.
Освен това Хулия ми каза, че няма надежда да бъдем заедно.
Май ти е нужен твоят Мемо. - Така е.
А на теб нужен ли ти е съкрушен и безработен Максимо?
Определено.
Обичам да лекувам.
Сарче! Върнала си се?
Сара ми каза за замисленото бягство и за героизма на Естебан.
Макар че денят бе минал ужасно, изведнъж това вече нямаше значение.
Семейството ми отново се бе събрало.
Толкова се радвам, че пак сме заедно.
Какво? Извинявам се.
Много неща си ремонтирал в този дом,
но това, че "ремонтира" семейството ми,
е най-прекрасното нещо, което някой е правил за нас.
Искам да си тук постоянно, а не само когато нещо е счупено.
Какво искаш да кажеш?
Мисля, че трябва да се оженим.
Най-голямото ми желание е да прекарам живота си с теб.
Значи си съгласен? - Да!
Честито!
Животът невинаги следва плановете ти.
Но някак все успява да те отведе там, където трябва.
ДАВА СЕ ПОД НАЕМ
Хюго...
Добре дошъл в първия ми дом.
Превод на субтитрите Боряна Богданова