Hei, Máximo. Hei.
Hør på meg.
Stol på meg.
-Hun vil bli opprømt over å se deg. -Jeg vet ikke om jeg kan gjøre det.
Klart du kan det. Du er Máximo Gallardo. Du kan gjøre alt.
Vi ses på Don Pablos minnegudstjeneste i morgen.
Ok.
Ha det.
-Ha det, Memo. -Ha det.
Glad i deg.
Er personen du vurderer å møte, Julia eller Isabel? Bare si det.
Det er… mitt livs kjærlighet.
Så det er Julia.
Eller Isabel.
Dette er smertefullt. Bare fortsett med å fortelle historien.
God idé, Joe.
Jeg hadde begynt å jobbe på restauranten til Isabels familie.
Jeg gjorde mitt beste for å smile.
Men samme hvor hardt jeg prøvde, kunne jeg ikke glemme resorten.
Tenker du på det stedet igjen?
En dag må du finne ut hvordan du skal legge Las Colinas bak deg.
Jeg vet det. Men det er vanskelig å legge det bak meg når det er rett foran meg.
-Her er lunsjen din. -Takk.
Glemte du ikke noe?
Å. Akkurat.
Jeg tok den av da jeg tok oppvasken.
Er alt i orden?
Ja.
Det er bare det at…
…Chad og jeg…
…slo opp.
Vi avlyste bryllupet.
Vi har ikke sagt det til noen ennå. Jeg trenger bare litt mer tid.
Familien min vil bli knust. De var glade for at jeg skulle bli en gringa.
Men hva føler du om det?
Jeg er trist, men jeg vet at det er best for oss begge.
Gratulerer, da!
Takk.
Ikke si det til broren din.
Nei. Jeg leter ofte etter unnskyldninger til ikke å snakke med broren min.
Vi snakkes.
Glemte du nøklene også?
Hvorfor er du her?
Foreldrene mine fant brevene våre, og faren min har gått helt fra vettet.
Så jeg ringte min kule tante i Oaxaca, og jeg skal lure meg vekk og bo med henne.
Å, jøss.
Så kult. Jeg vil savne deg veldig.
Savne meg?
Nei! Tanten min inviterte deg til å bo med oss også.
Vi kan være sammen der.
Vel, privat. Ute blant folk må vi fortsatt bare være venninner.
Eller underlig hengivne søstre.
Hva sier du?
Vel, jeg mener, hva er det som holder meg her?
Máximo har sitt eget liv.
Og jeg har ikke hørt et ord fra mamma siden jeg dro.
-Jeg tviler på at hun bryr seg. -Så er det et ja?
Ja! Vi gjør det!
Skal du virkelig dra? Du ønsker ikke å ombestemme deg?
Ikke tale om. Jeg har blitt styrt av deg lenge nok.
Jeg drar tilbake til LA og starter mitt eget liv.
Hvor skal du leve ditt eget liv?
-I leiligheten din i Beverly Hills. -Hvordan skal du komme deg rundt?
Jeg trenger også bilnøklene dine.
Ikke tenk på meg. Ja, jeg har mistet mine tre beste menn,
men resorten vil fortsette som før, for jeg er en sterk, selvstendig kvinne,
og ingenting vil… Gud bedre!
Jeg tok feil. Dette stedet faller sammen. Jeg går og legger meg igjen.
Jøss!
Jeg hadde gjort det rette og sagt at jeg var muldvarpen,
men Memo var ikke klar for å tilgi meg for at jeg samarbeidet med Espectacular.
Memo! Hei. Jeg har ikke sett deg på en stund.
Jeg vet det. Det er kjempetravelt ved bassenget. Masse spesialbestillinger.
Men det var flott å se deg. La oss prates en gang og ta en drink.
Samle Road Dogs igjen. Hils familien fra meg. Ha det!
Er alt i orden?
Du har rett. Det er på tide at jeg glemmer Las Colinas.
Jeg hører hjemme med deg og familien din på restauranten nå.
Det er bra, fordi
jeg stjal disse for å feire.
Fyll på ofte, Beto. Hva skal jeg gjøre med livet mitt?
Du er en rik, hvit fyr, så hva du vil, når du vil?
Jeg trodde jeg kunne unnslippe mamma og dra til LA,
-men hun er der selv når hun ikke er der. -Jeg føler meg like fortapt.
Bassenget var lekeplassen min, men nå må jeg sitte på kontoret.
Jeg kan bare flørte med meg selv. Så langt har jeg ikke fått napp.
Jeg savner bestevennen min, men kan ikke tilgi at han samarbeidet med Espectacular.
-Drittsekk. -Han gikk for langt.
-Kom igjen. -Vet ikke hva jeg vil ha.
-Misfornøyd med det jeg ville ha. -Vil ha det jeg ikke vil ha.
Dere trenger fuglen.
Fuglen.
Fuglen?
Her i Mexico har vi en gammel tradisjon med kanarifugler som spår.
En snakkende fugl?
Nei, dette er ikke Sesame Street. Den velger et kort fra en kortstokk.
Det var én legendarisk kanarifugl som aldri tok feil.
Men å vite hvor man skulle finne fuglen, krevde tålmodighet. Det krevde hell.
Det krevde…
Ett tusen peso.
Greit. Chad betaler for det.
Greit, hvor finner vi fuglen?
Dere finner ikke fuglen. Fuglen finner dere.
Jeg hadde bestemt meg for at Las Colinas lå bak meg
-og kastet meg ut i livet på restauranten. -Cevichen er et godt valg,
men "trippel platina-sjømatfatet" er vår hemmelige rett.
-Høres bra ut. -Hvorfor ikke?
Máximo Gallardo jobber alltid.
Det er noe jeg lærte i min gamle jobb.
Jeg har faktisk noen forslag når du har et øyeblikk.
-Vidunderlig. Jeg gleder meg. -Strålende.
Jeg kastet meg også ut i livet med Isabel.
Hvis du kunne bodd hvor som helst i verden, hvor ville du bodd?
Du vet det søte huset med palapaen og bougainvilleaene tre kvartal unna?
Det hadde vært fint.
Så jeg sier hvor som helst i verden, og du velger…
…tre kvartal unna. Ja.
Hva med deg?
Å, jeg skal ha mange hjem.
Spiller du kortene dine godt,
flytter jeg det lille huset du elsker til en av mine private øyer.
Samtidig slet Don Pablo litt med å venne seg til sitt nye liv i Mexico by.
Dagen vil bestå av mange aktiviteter. Klokka ti er det frokost.
Klokka elleve er det tid for billedboka.
Og klokka 15.30 har vi en viktig avtale om å leke.
-Er det nødvendig? -Ja.
Hvis salat serveres etter hovedretten,
ligger salatgaffelen lengst til venstre for tallerkenen.
Pappa. Han spiser knapt nok fast føde.
Pappa, hva gjør du?
Kjæledyret får det kjæledyret vil ha.
Hent vennene dine. Og slutt å skrike. Du skremmer fuglen.
Hei!
-Hvorfor er du her? Du besøker meg aldri. -Ville bare se hvordan det gikk med deg.
Det er mye som har skjedd i det siste,
men alt er i orden nå, og det vil gå bra med deg, ikke sant?
Hvorfor spør du meg om det?
Er du døende?
Er jeg døende?
Nei!
Jeg vil bare forsikre meg om at du har det bra.
I livet.
Med Isabel.
Ja. Jeg har det bra. Livet er bra. Isabel har det bra. Alt er bra.
Dagens spesial er ikke bra, men alt annet er ganske bra.
-Jeg har en hemmelighet jeg ikke kan dele. -Vel, hva om du mimer den for meg?
Ja, da bryter jeg vel ikke løftet.
Følg med.
Chad!
Chad har klippet seg? Oi, for en stor nyhet.
Chad har brukket beinet?
Chad klippet seg og brakk beinet!
Chad og Julia slo opp?
Ja.
Jøss.
Det skjedde faktisk.
Men det har ikke noe å si.
Jeg er lykkelig her. Dette er livet mitt nå.
Ok. Bra.
Jeg er glad i deg.
-Ha det. -Er du sikker på at jeg ikke er døende?
Dette er min fetter Luis. Han er sjenert, så jeg snakker for ham.
I dag vil alle deres spørsmål bli besvart.
I dag vil bare ett spørsmål bli besvart.
Etter at du stiller spørsmålet, vil fuglen velge et kort for deg.
Du må aldri avsløre hva det står på kortet. Er det forstått?
Ja.
Hei, herr Fugl. Jeg heter Memo Reyes.
Spørsmålet mitt er: Hvordan kan jeg fortsatt være venn med Máximo
når han ikke er den han pleide å være?
Hvor skal jeg begynne, pajarito? Å være bassengsjef skulle ha vært alt jeg ønsket.
Jeg har makt, jeg har mitt eget kontor, jeg lå med Chads mor…
-Elsker ikke at du stadig tar opp det. -Men jeg er ikke lykkelig.
Hvordan kan jeg være lykkelig som bassengsjef?
Hva skal jeg gjøre når jeg kommer tilbake til LA?
Fuglen har sagt sannheten.
"Sannhet" er ikke garantert. Fuglen er kun ment til underholdning.
Ingen refusjoner.
Nå etterlater vi dere med deres hemmelige svar.
Vi går.
Skal vi se på hverandres kort?
-Selvfølgelig. -Jeg skjønner uansett ikke mitt.
DU STILLER FEIL SPØRSMÅL
-Hva står det? -"Du stiller feil spørsmål."
Greit, unnskyld. Hva står det på dem?
Nei. På alle sammen står det: "Du stiller feil spørsmål."
Hva betyr det?
Det betyr at alle kortene er like. Lupe svindlet oss.
Og jeg ga henne 1000 peso!
Vi får tilbake pengene og deler dem likt mellom oss tre.
-Ja. -Ja.
Ja! Vent litt. Hei, det er mine penger!
Lupe, jeg krever svar!
Lupe?
Takk og pris at hun ikke er her. Jeg var altfor aggressiv.
Så, takk for at du ville møte meg.
Jeg fant et flott sted i Caleta til en andre beliggenhet.
-Hvorfor trenger jeg en andre beliggenhet? -For en andre restaurant.
-Hvorfor trenger jeg en andre restaurant? -For å tjene mer!
-Hvorfor trenger jeg mer penger? -Så du kan åpne en tredje!
Unnskyld, vil du ikke ha mer?
Vi hadde "mer" i San Diego og var ulykkelige. Jeg er fornøyd med dette.
Men jeg kjenner Ricardo Vera. Han kan investere…
Gutten min, nei.
Faktisk presset du det oppdiktede sjømatfatet
på to av våre mest lojale kunder, og siden har de ikke kommet tilbake.
Ikke gjør det igjen.
-Men du sa at jeg "alltid jobber". -Jeg mente det ikke som en kompliment.
ARENAL BUSSTASJON
PASS PÅ SAKENE DINE
VELKOMMEN
Tenk at vi faktisk gjør dette.
Sara? Er det deg?
Hvorfor er dere her?
Selger dere kofferter?
Nei. Vi skal flytte til Oaxaca.
Sara, kan jeg få snakke litt med deg?
Unnskyld meg.
Jeg venter i køen.
-Dette vil knuse hjertet til moren din. -Nei, hun bryr seg ikke engang om meg.
Klart hun bryr seg. Hver kveld sitter hun på rommet ditt og gråter,
og lurer på om du noensinne kommer hjem.
Hjertet hennes knuser stadig vekk. Og da knuser hjertet mitt.
Hun savner deg mer enn du kan forestille deg.
Gjør hun det?
Sara, kom!
Ta vare på mamma.
Hallo?
Sara skal snart sette seg på en buss til Oaxaca med Roberta!
Hvis du ikke vil miste datteren din, må du komme til busstasjonen nå.
Jeg kommer med en gang, men det tar 15 minutter å komme seg dit.
Jeg lover at jeg ikke skal la den bussen dra noe sted.
-Dette er Esteban, forresten. -Takk.
Jeg skal ikke svikte Nora.
En spiker!
En spiker stikker ut av dekket! Du må bytte buss!
Du må det, Benito. Ellers setter du passasjerene i fare.
Hvorfor har ikke faren din lyst til å gjøre noen endringer?
Hvorfor endre på noe hvis det funker alt? Pappa er lykkelig. Vi er lykkelige.
Er ikke det nok?
Men vil dere ikke ha mer?
Hvorfor det?
Fordi mer er mer. Jeg tenker alltid på fremtiden min.
Det vet jeg.
Men hvis du alltid tenker på fremtiden,
betyr det at du ikke lever i nuet.
Og det er veldig synd, for det er mye å sette pris på her.
Så bra de fant en annen buss.
Snart er vi i Oaxaca og kan gjøre hva vi vil!
-Hva er galt? -Jeg vet ikke om jeg kan gjøre dette.
-Hva mener du? -Jeg vet ikke om jeg kan dra.
Du vet at jeg drar. Jeg må dra.
Jeg vet det!
Uansett sier jeg farvel til en jeg elsker. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg går om bord i bussen.
Blir du ikke med meg nå, ser vi hverandre kanskje aldri igjen.
Du har rett.
Dette er meningsløst.
Den dumme fuglen ville aldri fått meg ut av det fæle kontoret.
Selv med halvparten av Máximos driks tjener jeg mindre enn som bassenggutt.
Det er ingen utvei.
Jeg kan ikke dra tilbake til mitt gamle liv i Beverly Hills og være lykkelig.
Det er forferdelig der.
-Hva sa du? -Nei, hva sa du?
-Jeg sa: "Hva sa du?" -Før det.
-Beverly Hills er forferdelig. -Nei, før det.
-Han sa at dette er meningsløst. -Nei, mellom de to tingene.
Ga Máximo deg halvparten av driksen sin?
Ja, det var derfor jeg sa ja til å ansette deg. Vi inngikk en avtale.
Gjorde Máximo det for min skyld? Selv om han trengte pengene?
Han har ikke forandret seg. Han er fortsatt den samme Máximo.
Du sa du ikke kan gå tilbake til ditt gamle liv og være lykkelig,
men det kan jeg.
Jeg kan bare være en vanlig, men ekstremt kjekk, bassenggutt igjen.
Flott. Så dere har løst problemene deres.
Men hva skal jeg gjøre? Jeg kan ikke være der jeg er eller der jeg var, så…
Hvorfor ikke dra dit du aldri har vært?
Reis rundt i verden, finn deg selv.
Eller jeg kan bare… Hvorfor ikke dra dit jeg aldri har vært?
Reise rundt i verden, finne meg selv. Da følger jeg ingen andre.
Ikke mamma, ikke en fugl. Det vil 100 % være min idé.
-Det var Memo som… -La ham få den.
Løste vi hverandres problemer?
Ja, det gjorde vi.
Idioter. Uansett, her er halvparten av de 100 pesoene de ga meg.
Hun har dratt.
Jeg vet det. Jeg vet det.
Slapp av. Alt kommer til å ordne seg.
Jeg er så lei meg for alt jeg har sagt. Jeg vil ikke miste deg.
Jeg har savnet deg veldig.
Jeg har savnet deg også. Jeg skulle aldri ha sagt de tingene…
Det går bra. Det er bak oss. Jeg skal aldri gi slipp på deg igjen.
La oss dra hjem.
Min vakre jente.
Máximo?
Hei.
Hei. Hvordan går det?
Vel, jeg…
Jeg hørte at du og Chad slo opp.
Sa søsteren din det? Jeg visste hun ikke kunne holde på en hemmelighet.
Jeg lover at hun ikke sa et ord.
Jeg må bare vite noe. Slo du og Chad opp
på grunn av oss?
Seriøst? Spør du meg om det nå?
Ja, selvfølgelig! Vi hadde den alvorlige praten på utdrikningslaget,
og dagen etterpå…
Nei, vi slo ikke opp på grunn av deg.
Jeg vet det må være vanskelig for deg å forstå.
Men nei, Chad og jeg hadde andre problemer.
-Men du fortalte meg at han… -Jeg avsluttet akkurat et treårig forhold.
Og du er sammen med venninnen min, som er super.
Så kan du gi meg litt albuerom? Dette er livet mitt. Det er ikke skjebnen.
Hvorfor har du i så fall fortsatt på deg armbåndet?
Dette?
Det er bare et armbånd.
Hei.
Klar for å dra?
Diane. For en overraskelse.
-Kan jeg få komme inn? -Vær så snill.
Jeg er ikke så flink til å innrømme når jeg tar feil.
Men jeg er lei for det. Jeg skulle ikke ha avfeid behovene dine.
Jeg oppførte meg egoistisk.
Og uten deg…
Uten deg er jeg fortapt på Las Colinas.
Så er det mulig at jeg kan få tilbake partneren min?
Partner?
Ja, partner.
Jeg snakket med Mr. Vera, og han sa ja til å gi deg en liten eierandel.
Som deleier bestemmer du selv hvor mye ferie du vil ha.
Noen datoer i høytidene er åpenbart utelukket.
Dette skulle ha skjedd for lenge siden.
Diane, jeg er rørt.
Men jeg må tenke meg om.
-Han har tenkt seg om. Han takker ja. -Víctor.
Nei, pappa. Det er fint å ha deg her, men du elsker Las Colinas.
Du trenger ikke å velge alt eller ingenting. Vi skal ingen steder.
Kom tilbake når som helst. Men vi har nok også noen datoer som er utelukket.
Det han sa.
Vil jeg tro.
I så fall: Skål for min strålende fremtid på Las Colinas.
Vi burde slå opp.
Hva?
Hvorfor det?
Jeg vet ikke. Vi ønsker ikke det samme her i livet.
Du er kreps og jeg vannmann. Du liker solnedgang og jeg soloppgang.
Du og Julia er forelsket. Sånne småting.
Dere var ikke ærlige med meg om hva enn det er som foregår mellom dere.
Jeg tror det er fordi vi ikke vet hva som foregår mellom oss.
Det er et enormt problem når du er i et forhold med en annen, eller hva?
Jeg bryr meg om deg, Isabel.
Jeg vet det.
Men du har en hel fremtid å planlegge, og jeg må tilbake til nuet, så…
Jeg har fryktelig dårlig samvittighet. Jeg mener det. Jeg mente aldri å såre deg.
Noen ganger må ting rakne for å komme sterkere tilbake.
Men i mellomtiden…
Farvel, Máximo Gallardo.
Hugo, i likhet med lærdommen i El Perro de Las Dos Tortas,
greide jeg ikke å velge hvilken verden jeg ville ha, og mistet begge.
Las Colinas og La Marea.
Julia og Isabel.
Alt det gode i livet mitt hadde blitt tatt fra meg.
Heldigvis skulle jeg snart få noe, eller noen, tilbake.
Máximo! Máximo Gallardo!
Memo?
Jeg har dårlig samvittighet. Héctor fortalte meg om driksen.
Jeg skulle ha visst at du gjorde det rette.
Kan du tilgi meg?
Bare hvis du aldri forlater meg igjen.
Nå blir du aldri kvitt meg.
Hvorfor står du i veikanten?
Isabel dumpet meg, sparket meg ut av bilen,
og jeg vil tro at hun sparket meg.
Og Julia sa at det ikke er tale om at vi noensinne blir sammen.
-Det høres ut som om du trenger din Memo. -Det gjør jeg.
Trenger du en sønderknust, arbeidsløs Máximo?
Å, definitivt.
Jeg elsker et prosjekt.
Sarape? Er du tilbake?
Sara fortalte meg om planen om å rømme og Estebans heroiske øyeblikk.
Jeg hadde hatt en fæl dag, men plutselig hadde det ikke noe å si.
Familien min var samlet igjen.
Jeg er så glad for at vi er sammen igjen.
Hva har jeg gjort? Unnskyld.
Du har reparert mange ting i leiligheten,
men å reparere familien min…
…er det mest vidunderlige noen noensinne har gjort.
Jeg vil ha deg her hele tiden, ikke bare når noe er ødelagt.
Hva er det du sier?
Jeg syns vi burde gifte oss.
Det er ingenting jeg ønsker mer enn å tilbringe resten av livet mitt med deg.
Er det et "ja"?
Ja!
Gratulerer!
Livet fører deg ikke alltid dit du mener du skal.
Men det har en evne til å føre deg dit du burde være.
TIL LEIE
Hugo.
Velkommen til mitt første hjem.
Tekst: Espen Stokka