HOP OM BORD
- Vi er meget stolte af dig, Judy. - Og også bange.
En blanding af stolt og bange. Zootropolis ligger så langt væk, og byen er så stor.
Jeg har knoklet for det her altid.
Ja, og vi er så glade på dine vegne, men også rædselsslagne.
Zootropolis-ekspressen ankommer nu.
Jeg må afsted. Farvel.
Farvel, Judy.
Se hende lige, Bon. Hun udlever sin drøm.
- Hun kommer tilbage. - Tag det roligt.
Jeg elsker jer.
Vi elsker også dig.
- Så, nu åbnes sluserne. - Tag dig sammen, Stu.
- Farvel, alle sammen! - Farvel!
- Farvel!
- Vores baby! - Okay, skat. Bare giv los.
Nej! Vores baby!
Vores baby! Molly er med på toget.
Far, tag børnene med hjem, og pas på Timmy. Han bider.
Jeg skifter ikke bleer.
Judy!
- Få fart på, Stu. Kast nøglerne til mig. - De kommer her.
- De svedige poter. - Jeg tror ikke, vi kan vente.
Rød over blå, blå og rød bliver til lilla.
- Det er nemmere, end det ser ud. - Dygtig pige.
Nu skal vi redde Molly.
DU FORLADER NU NØRRE KANINBY
Jeg skulle have holdt øje med hende. Jeg skulle have talt dem.
- Ally, Abby, Annie, Amy, Andy ... - Husk Aggie.
- Hurtigere, Stu. Du er kun halvvejs. - Hold fast, Stu!
- Træk vejret, Stuart. - Tak, skat.
Det hjælper.
- Der er en brugt ble i den. - Det kurerede min gigt.
- Der er toget. Vi må tænke os om. - Vi ringer til Judy. Hvor er telefonen?
Hvor er den?
Hold da op, hr. Stuntchauffør.
- Jeg var lige væk. Hvad skete der? - Du er dagens helt. Ring til Judy.
Jeg kan ikke adgangskoden. Nej. Skat, ansigtsgenkendelse.
- Flot smil. - Tak, skat.
- Pokkers svedige poter! - Deeri, ring til Judy.
Okay, afspiller "All Groovy".
- Vores bryllupssang. - Det vækker gode minder.
Åh nej!
DEN MYSTISKE KILDE OASE
Acceptér din krop og vær fri.
Jeg så det sted på et får, hvor der ikke er uld.
Vi har indhentet det.
- Overtag rattet. Jeg hopper om bord. - Nej.
- Du er bedre til at køre. - Den klarer du.
- Og børnene ville savne dig mest. - Du har ret.
Ikke være bange.
- Forsigtig, Stu. - Molly!
Op med dig, Stu.
Det er ligesom den træningsstang, du fik til jul.
- Men den fik jeg aldrig samlet. - Pas på tunnellen, Stu!
Åh nej!
- Ja, du er i live! - Du er i live.
Vent, jeg er i live. Ja.
Sikke et sus.
Hvor er den varm.
Hvor er det koldt.
FISKEBY MARKED
Judy! Tag høretelefonerne ud!
Her kommer jeg. Undskyld.
- Undskyld. Af banen. - Judy, kig op!
Man kan se Kaninbyen herfra.
- Du greb mig. - Selvfølgelig.
Det var nu mest et tilfælde. Jeg havde lukkede øjne.
Mine glugger var også smækket i, og da jeg åbnede dem, var du der.
Åh, skat.
Åh nej. Hun stiger af toget.
Judy!
- Er du klar, Stu? - En, to ...
Tre. Efter hende, Stu.
Molly!
Nej!
Jeg har jer.
Molly!
Jeg var så bekymret. Nu er du i sikkerhed.
Det var ret spændende at forlade Kaninbyen.
Du var spændende.
- Jeg elsker dig, kaninus. - Og jeg elsker dig, skat.
- Baby. - Rolig. Vi er lige begyndt.
- Nej. Hvor er vores baby? - Zootropolis-ekspressen.
- Næste stop: Nørre Kaninby. - Fut-fut!
- Tænker du det samme som mig? - Kom så.
- Den klarer vi! - Den klarer vi!
- Det gør faktisk ret ondt. - Du kan tage en lur derhjemme.
Oversættelse: Louise Munk Alminde