Snart framme. Bara ett litet skutt kvar.
Det var du som ville följa med.
Bara lite…
…till.
Heihei? Hur?!
Hör du nåt?
Det måste finnas andra därute. Andra byar.
En dag kommer någon att…svara?
Fortsätt vara den du är.
Heihei…
Underbara kyckling!
Det här är fantastiskt!
Vad väntar ni på? Nu åker vi hem!
Vi är här!
Seglar på stora havet hem till det trygga navet
Nu kan vi se vår ö i morgonsolens sken
Vill sjunga om nya stränder, berätta för alla vänner
Vi älskar ju både land och hav
Vi har kommit hem, hit hem där vi mår bra
Här där jag mår bra Seglar på mitt hav
- Av glädje vår hemby sprakar - Vi väver nya drakar
Och vi blir ständigt flera, så vår by får expandera
Nu reser vi taket!
Vill gärna dra mig tillbaka…
Ett arv från en annan tid Vill hedra, hålla vid liv
Vi har kommit hem!
- Och nu så mår vi bra - Nu så mår vi bra
- Måste vi ha sång? - Vi måste ha sång!
Hej, barn!
Nu ska jag strax berätta allt jag minns om bästa vägfinnaren som finns
En legendarisk bästis till en halvgud Vilken grej - typ superbästis!
De räddade ön och er och räddade faktiskt ännu fler
Vad finns det mer? Blir nåt bättre än just det?
Jo, att Maui var min kompis med.
- Jo, visst… - Titta, hon kommer!
- Välkommen hit, Vaiana! - Vad har hon med till barna?
Kanoten ska inspekteras Det ska alltid fixas mer ombord
Hon har byns förtroende
- Det gick! Kappsegling till stranden? - Det blir ingen direkt utmaning, pappa.
Hör vattnet, hur friskt det låter
Vårt folk känner styrkan åter
Nu hedrar vi vårt förgångna Tack till vår dotter
Seglar på stora havet hem till det trygga navet
Det hem jag har saknat där min framtid än finns kvar
Tack vare Vaiana vet vi att här på Motunui
så älskar vi både land och hav
Åh, vi har kommit hem
Hit hem där vi mår bra
- Här vid land och hav - Vi har kommit hem
- Och nu så mår vi bra - Nu så mår vi bra
Ny frukt! Du kommer att älska den.
Jag älskar ingenting.
Kycklingen åker i grytan.
- Ny look? - Ja, och vi har en egen Pua.
Han heter Bua.
- Se dig för! - Ny kanot. Berätta allt.
- Masten är trögvriden, men vänta… - Undan!
Oj.
Hej!
Det kallas "hårpiska". Jag har lärt mig av dem.
Hur gick det den här gången, då?
Du har hittat nåt!
I en glänta. Jag fick lite hjälp av Heihei…
Den här är inte från vår by. Jag vet inte vad den är gjord av -
- men den visar att det finns människor därute.
Jag vet inte varför vi inte har hittat dem, men den där ön…
Jag tror att det är där de finns. Jag behöver bara hitta de här stjärnorna.
Vaiana!
- Lillasyrran! - Storasyrran!
Nu har jag dig!
- Du var borta i en evighet. - I tre dagar, men jag har längtat…
Vad ska jag få? Du skulle ta med nåt till mig!
Få se…
- Vad kan den göra? - "Vad kan den"…
Vart ska vi?
Det här är våra förfäders plats.
Där lärde jag mig att vårt folk är sjöfarare.
- Och farmor visade mig vilka vi är. - Du skulle ta Maui i örat och säga:
"Jag är Vaiana från Motunui!"
"Du ska gå ombord och återlämna Te Fitis hjärta!"
- Inte illa. - Hur lång tid tog det?
- Några veckor. - Veckor? Det är längre än en evighet.
Jag vet, men det var viktigt.
Och om jag inte farit hade jag aldrig blivit vägfinnare.
Som våra gamla hövdingar, som den stora sjöfararen tautai Vasa.
Innan Maui stal Te Fitis hjärta och vi slutade resa -
- ville tautai Vasa att vår ö skulle ha kontakt med alla havets folk.
För det finns inga gränser för vad vi kan åstadkomma tillsammans.
Och nu när jag är vägfinnare -
- är det min uppgift att fortsätta det han påbörjade.
Och här är den första ledtråden om hur det ska gå till.
Skicka Maui istället så att du kan vara hos mig!
Maui är ute och halvgudar, men om han skulle visa sig -
- ta honom i örat och säg det till honom.
Tjoho!
Hoho?
Jag vill inte ha bråk. Jag är bara en hårt deffad halvgud som råkade vara i krokarna.
Öppna bara portalen till ön så ska jag ge mig av.
Varför skulle jag bryta mot reglerna för dig -
- som orsakat min chef så mycket problem?
- Nalo började. - Och du vill avsluta det?
Och slå dig ihop med din lilla människa igen?
Vadå, tjejen med kanoten och den knäppa kycklingen?
Henne utnyttjade jag bara för att få min krok.
Aj!
Nalo är en gud, Maui.
Om du försöker återförena havens folk förgör han dig. Och sen henne.
Det här är mellan honom och mig. Det handlar inte om Vaiana.
Du gjorde henne till vägfinnare, så det handlar i högsta grad om henne.
- En gåtfull ö? Häftigt! - Får man lite?
Vaiana ska hitta folk…
Ät nu innan fläsket kallnar.
- Jag måste sluta säga sånt. - Vaiana…
Det här är inte bara en fest.
För länge sen gavs en titel till den sista stora vägvinnaren.
Han hade lika stora drömmar som du.
En helgad titel, större än hövding: tautai.
En ledare som för havet samman.
Min dotter, vill du göra oss den äran att ta emot den titeln -
- att bli vårt folks första tautai på tusen år -
- och visa oss alla hur långt vi kan nå?
I kväll dricker vi ur förfädernas skål, som tautai Vasa en gång gjorde -
- för att förläna dig denna titel.
För att binda samman det förflutna, nuet och framtiden som väntar oss.
Må förfäderna fortsätta vägleda oss.
Storasyrran!
Det är en ära att få tjäna vårt folk.
Må förfäderna fortsätta vägleda oss.
Tautai Vasa…!
Motufetū ska finnas under stjärnorna.
Säkra seglet!
Lyft styråran!
Var är mitt folk?
Tautai Vaiana.
Så här ser er framtid ut om ni inte finner de andra.
Då slutar er historia med ensamhet.
Jag förstår inte.
Att återlämna Te Fitis hjärta var början. Du måste rida ut stormen -
- återförena våra folk och finna Motufetū.
- Men jag hittar inte dit. - En eld i skyn visar vägen.
Vänta! Jag vet inte ens hur långt det är dit.
Längre än jag kunde färdas.
Hitta Motufetū och återförena oss alla!
Nej! Vaiana!
Motufetū!
Ön jag måste hitta heter Motufetū.
Den tog en stund att hitta, men…
- Motufetū. - Vad är det för nåt?
En uråldrig ö där havets vattenvägar en gång möttes -
- som förenade havets alla folk med varandra.
Men den gick förlorad genom en förbannelse.
En förbannelse?
I en fruktansvärd storm skapad av den maktlystna guden Nalo.
Hans mål var att bli starkare genom att splittra havets folk -
- försvaga oss, avsluta vår historia.
Förfäderna menade att om Motufetū återfanns -
- skulle förbannelsen brytas och vattenvägarna återupprättas.
Det är det enda sättet att sammanföra våra folk igen.
Annars tar vår historia slut.
- Vi måste sammankalla ett råd med… - Hövding!
En eld i skyn… Han vill att jag följer den.
Mot nya stjärnor… Det kan ta ett helt liv.
Tautai Vasa kom aldrig tillbaka.
- Förfäderna kallar, Tui. - Men om vi aldrig mer får träffa henne…
Vadå aldrig mer träffa?
- Nej, Simea. Alltså… - Du får inte åka!
Mamma, det går så fort. Tänk om…
Du är tautai nu, Vaiana.
För vissa saker känner man sig aldrig redo.
Här lyser samma stjärnor klara
men nu nya i mig drar
och inget känns längre som det var
Jag vet att vägen måste faras
men allt är större än förut
Nya vindar för mig mycket längre ut
Vad väntar där när vindarna har vänt
långt bort från allt
och alla som jag nånsin känt?
Bortom min värld, under nya himlavalv
kan jag navigera allt, klara min återfärd?
Bortom denna värld
kan jag lämna kärleken?
Finna platsen för mitt folk i framtiden
bortom denna värld?
Det är nu vårt öde avgörs
Hur vår framtid ska se ut
Så måste livet som jag byggt mig här ta slut?
De kräver svar De väntar än
Men om jag far
hur kan jag säga "ses igen"?
Bortom min värld
på ett stort och okänt hav, kommer jag att gå i kvav
mellan allt vi har här och allt bortom min värld?
Kan jag lämna kärleken?
Finna platsen för mitt folk i framtiden?
Bortom denna värld
Om jag har lämnat henne då
kan hon någonsin förstå?
Farmor!
Trots att jag finns vid din sida
är du ämnad för nåt mer
- Vad är det du oroar dig för? - Det är inte som förra gången.
Då var du inte gammal nog att inse vad du hade att förlora.
Eller att lära dig.
Men här är vi, fortfarande tillsammans, bara på ett annat sätt.
Jag ser inte vart din historia leder -
- men man slutar aldrig välja vem man ska vara.
Det här är större än Motunui. Större än vi.
Så jag ska segla till denna nya himmel -
- för att återförena havens alla folk.
Och sen ska jag komma hem igen.
Bortom min värld
Och fast jag inte vet när
ska jag åter vandra här
För jag vet vem jag är
Jag är Vaiana
kommen från mitt land och hav
Och jag lovar, jag ska alltid vara jag
På min färd frågan är Vad finns där
bortom min värld?
Du behöver ha en besättning. Heihei och Pua räknas inte.
Jag ska till andra sidan havet. Jag kan inte begära…
Vårt folk ställer upp. Till och med kycklingen klarade förra resan.
Då behöver jag en större kanot.
Slimmad, dubbelkölad design, min bästa kanot hittills!
- Besättningen reser bekvämt… - Loto, jag vill ha dig i besättningen.
Jaha. Ja, i så fall kan vi bättre.
- En bonde till havs? - Vi kan inte bara äta fisk.
Det behövs bevattning, en plantskola… Det klarar inte ens min bästa lärling.
- Just det, vi behöver en mästare. - Precis!
- Tack, Kele! - Där gick jag i fällan.
Tjena, Maui. Det var ett tag sen.
Jag vet inte var du är, men jag skulle behöva din hjälp.
Maui!
- Moni. - Båda två, faktiskt.
Maui och jag. Ett återkommande motiv.
Oj…
Synd att Maui inte är här.
Du skulle behöva nån som kan alla sägner -
- som är jättestark, har tjockt hårsvall…
Jag tror faktiskt att jag känner en sån.
Ja!
Jag ska följa med Vaiana på uppdrag av förfäderna!
Gör er redo för ögonvittnesskildringar!
Jag följer med.
Jag kommer hem så fort jag kan. Jag lovar.
Men tänk om du inte kommer hem.
Havet är min vän.
Vår vän.
Det binder oss samman.
Så det finns ingenstans dit jag kan färdas -
- där jag inte är med dig.
Du ska ha med dig nåt hemifrån.
Vi älskar dig, Vaiana!
Håll i er nu.
Okej, okej… En gång till.
Det slutar inte här.
Det här ska inte stå i vägen för vårt öde.
Tillsammans ska vi resa oss!
Tillsammans ska vi erövra vår frihet!
Där har vi nån som fattar. Ja, jag menar du, snygging.
Allt du behöver göra är att hämta min krok.
Hämta kroken.
Ja! Nu börjar det likna nåt!
Ni fixar det, bara lite till…
Nej, högre upp.
Vad…?
Ingen fara. Ni känner mig, jag tar oss härifrån.
Nej, jag behöver inte bli räddad av henne. Igen.
Hon skulle dö. Nala hatar människor mer än mig, och han hatar verkligen mig.
Ju längre bort hon är, desto bättre, så vi får klara oss själva.
Jag har den!
Jag hade kunnat släppa dig, men hoppas få träffa din lilla vän.
Jag har planer för er två.
Hallå där!
Smaklig måltid.
- Loto! Vad håller du på med? - Jag gör…förbättringar!
- Kanoten är redan perfekt. - Perfektion är en myt.
Det finns bara misslyckanden, lärdomar och sen döden.
Moni! Åran…
Just det. Det är därför du är vägfinnaren.
Nej, nej…!
Hela havet räknar med oss.
Vi måste möta utmaningen, hålla kursen och hålla kvar alla på kanoten.
Vänta, var är bonden?
- Kan kanoten sluta röra på sig? - Vi är liksom på havet…
- Moni! - Loto. Det där är Moni.
Vi klarar inte det här om ni inte omfamnar havet!
- Man kan inte omfamna vätska. - Jag kan inte simma.
Okej, det är…
Nu ser ju alla ledsna ut.
Den som byggde kanoten glömde att bygga en toa…
Jag förstår inte vad du gör.
Om vi ska hitta Motufetū och bryta Nalos förbannelse måste vi vara samspelta -
- och finna vår rytm!
- Jag sjunger inte allsång. - Vi får väl se!
Seså, upp och hoppa, du, det är dags att visa tåga
Även om du tvekar nu måste du faktiskt våga
Blicka ut
Vad kan väl slå allt det här?
- Allt slår det här. - Hjälp till, havet.
Du ska inte sitta där bara för att du är gammal
Du missar ju allt det här Allting blir mer skoj tillsammans
Blicka ut
Inget kan slå allt det här
- Jag mår illa. - Då har jag boten!
Känn nu vinden på böljande hav
Som troligen blir våran dyblöta grav
- Loto! - Faktum!
Inga vågor känns svåra
när med stadig åra vi gör haven våra
Så ingenting slår väl det här?
Ingenting slår väl det här?
Vi seglar så skummet yr
Det här blir ett äventyr
- Vi når hamn på nolltid - För att vi gör det tillsammans
Inget kan slå allt det här
- Jag blir nog galen av hav, är jag rädd. - Kom igen!
Så ge mig ett enda sandkorn och träd.
Ja, här mår vi som kungar Vi studsar och gungar
För vi är ju unga Nej, inget kan slå allt det här
Fel!
Idén är smart, men jag måste sången rätta Det finns även annat som kan slå detta
Perfektion är ju helt ärligt en miss Att färden är episk är en annan premiss
Och därför justerar, förfinar, förmerar jag alltid idéer till någonting mera
Jag tänker smart, drar skarpa paralleller Jag älskar problem och sänker båtmodeller
Ett snedsteg blir framsteg, så det kan gå Och felsteg blir fler steg, jag mår bra då
Så, det är lätt: Mottot hos Loto tills hon mister sin glöd
är att det blott finns misstag, sen lärdom, sen död
- Ingenting slår väl det här? - Nej, ingenting
- Ingenting slår väl det här? - Omöjligt!
Kom nu, Kele. Havet är vår vän!
Så kom nu och ta min hand
Nej, jag vill in till land!
Till slut är vi framme, även om det tar evigheter
Inget kan slå allt det här
Allihopa nu!
Känn vår bris, blicka ut
mot en plats ingen sett förut
Ingenting slår väl det här?
Du fixar det!
Ingenting slår väl det…
…här?
Skulle vi inte följa efter den där?
Ingen panik nu. Det finns nog en anledning till det där.
Säkert nåt bra, visst?
Ta styråran, Moni!
Jag försöker, men det är nåt fel med kanoten.
Det är inte kanoten. Det är strömmen.
Jo, havet…
Jag fick ingen annan vägbeskrivning än "följ kometen" -
- så om du menar att jag ska byta kurs vore det fint med en tumme upp.
Land…?
Land!
Det är Motufetū!
Vi har hittat ön, och fort gick det.
Är det människor jag hör?
Det är ingen ö.
Och det där är inte människor.
- Kaka… - Kakamora?
Vi måste härifrån.
Snacka om förödmjukande, bli mördad av kokosnötter…
Struntar de i oss?
Det är väl bra?
Okej, hörni…
Lastutrymmet!
Hon tar fart med hjälp av centrifugalkraften. - Vaiana!
Hej då! Tack för skjutsen.
Kom an då, kokos…
Typiskt.
Vi är ute på ett heligt uppdrag, så ni måste släppa oss.
Vänta…
Vad håller ni på med?
Vad är det som händer?
Det där är…fanfiction.
De undrar om det är du som har ritat.
De vill att du översätter den där bilden.
Jaha…!
Er hemö…
…ligger i samma hav som Motufetū.
När Nalo delade på havet för att försvaga dess folk -
- skildes era förfäder från sitt hem.
Ni trodde att ni äntligen hade hittat hem när ni stötte på jättemusslan.
Och nu är ni oroliga för att vara hemlösa för alltid.
Så hela tiden har de bara försökt komma hem.
Men om vi hjälper er besegra musslan, hjälper ni oss till Motufetū!
Tillsammans.
Hallå! Vi är fortfarande gelé.
Hur ska vi kunna besegra den när vi inte ens kan vicka på fingret?
Vi har musklerna fulla av nervgift, så… Vänta, en mussla är som en stor muskel!
Om vi träffar den i gangliet är det: "Godnatt, mussla! - Hallå, Motufetū!"
Kan det funka?
Ni vill att vi gör det… Det vore enklare om vi inte var gelé.
- Ingen fara, det fixar de. - Hur då?
Vad är det där?
- Det smakar kokos. - Där blev vi överkörda.
Var får vi tag på musselgift?
En dröm ur båda ändar.
Kom nu!
Va?
Vi kom överens.
Vi besegrar musslan och ni hjälper oss till Motufetū.
Du är liten men stark.
Jag tror att det är en krigshälsning för att visa oss respekt.
- Eller ett avsked, om vi dör. - Det där underlättar inte.
Wow…!
Hur ska vi träffa "gangliet" när vi inte vet hur det ser ut?
Man känner nog igen ett ganglion när man ser det.
- Just det. - Så, jag ska bara…?
- Sen bär det av till Motufetū? - Uppdraget slutfört.
Nej!
Därför har man alltid ett i reserv.
Och ett tredje.
Ett fjärde vore vansinnigt.
Nej!
Tjoho!
Vi måste ut!
Vänta, vad gör du? Nej!
- Moni! - Vaiana!
Vaiana?
Vaiana!
Det där var faktiskt kul.
Kakamora… Det här är ditt verk!
Jag misstog mig visst.
Fascinerande… Det är nån sorts syra.
Kan jag få ett "tjoho"?
Nu så!
Nu saknas bara kompisen.
Maui!
Den rör på sig.
- Tatueringen rör på sig! - Hör på nu. Jag är halvgud…
Lyllos! Jag vill också få en smäll.
Lägg av!
Okej, regel nummer ett…
Okej… Kan nån rulla tillbaka mig?
- Jag kan! - Nej, inte han.
Så här blir det när man får träffa sina hjältar.
Eller hur!
Okej, regel nummer ett: Ni har aldrig sett mig sån här.
Fast jag ser cool ut.
- Du ser ut som en njursten. - Och du som nån som vet vad det är.
Hallå där, bacon.
Jag anar en historia här som jag borde höra.
Nej, glöm det. Jag vill inte bli fäst vid er om ni skulle… Ni fattar.
Men det ska ni ju inte. Varför sa jag så?
Men det är gudsgrejer på gång…
…som jag ska ta itu med.
Snart tillbaka. Håll er vid liv och prata inte med nån.
Ser ni en galen fladdermusbrud, så fly. Annars dör ni.
Sköt om er. Maui stämplar ut.
Färdkost!
Färdkost…
Var är Vaiana?
Simea?
Simea!
Hur kan du vara här?
Det är jag inte.
Du sögs in i jättemusslan och nu är det ute med oss -
- för du kommer aldrig att hjälpa havets folk, och förfäderna säger:
"Vaiana, vi hatar dig i evigheters, evigheters evighet…"
Det här klarar jag.
- Jag klarar det. - Du klarar det.
Lugn, jag bits inte.
Peka, däremot…
Det var länge sen jag såg en vägfinnare.
- Läcker åra. - Ska jag använda den?
Attityd…!
Det har vi gemensamt, Vaiana.
"Människan som alla gudar snackar om."
- Vem är du? - Matangi, väktare i det här paradiset.
- Bor du här? - Inte frivilligt.
Har Maui aldrig nämnt mig? Han var väl för upptagen med tatueringen.
Kom då.
Jag går ingenstans med dig. Jag ska…
…ta dig ut, bryta förbannelsen och hitta Motufetū? Till din tjänst.
Hittar du till Motufetū?
Tror du att man måste kunna vägen för att nå fram?
- Det är det som är vägfinnande. - Du har så mycket att lära dig.
En sann vägfinnare kan inte vägen.
Det är poängen, att finna vägen till det som aldrig blivit funnet.
Om du ska bryta Nalos förbannelse måste du släppa relingen och våga komma vilse.
- Varför skulle jag lyssna på dig? - För att jag är Nalos fånge.
Jag vill att du besegrar Nalo, för då blir jag fri.
Fångad här i tusen år
så har jag ofta fällt en tår
Den musslan, han är gammal som få
Kom hit, mitt barn
och hör min plan
Jag vet hur du frihet når
Det finns alltid en annan väg till målet.
Det gäller bara att tänka lite annorlunda.
- Hur då annorlunda? - Bra att du frågar.
Kom bort, släpp loss Förirra dig
Hur kul är det att begränsa sig?
Så njut av att leva kvickt och lite äventyrligt
Du har en lång väg kvar, min vän, ditt enda hopp är chansningen
Bryt reglerna med mig
Kom an, babe Jag säger - kom bort
- Det är ett urdåligt råd. - Då lyssnar du inte.
Snurra, se dig om
Gör likadant och sen tvärtom och strunt i varifrån du kom
Låt nu saker ske
Ja, vidga vyn och se Och tro mig, jag är med
Du har potentialen att färdas med vatten
Själv blev jag som galen och skrek högt om natten
Det finns ingen karta till destinationen
Nej, ingen lösning på den ekvationen
Så bara kom bort, släpp loss Förirra dig
Hur kul är det att begränsa sig?
Så njut av att leva kvickt och lite äventyrligt
Du har en lång väg kvar, min vän, ditt enda hopp är chansningen
Bryt reglerna med mig
Nå, nåt för dig?
Du, inser du hur bra du har det?
Du väljer narrativ
Själv är jag fast i havet
Kan man ens leva ett ännu deppigare liv?
Du har din chans, så ta den
Visst, du är rädd, men allt blir fint
Var och en väljer livet sitt
Men fall nu fritt så kan allting bli ditt
Kom bort, släpp loss Förirra dig
Hur kul är det att begränsa sig?
Och lev nu kvickt och lite äventyrligt
Du har en lång väg kvar, min vän, ditt enda hopp är chansningen
Bryt reglerna med mig
Kom bort
Det finns alltid ett sätt, Vaiana. Vad ska du göra?
Komma bort.
Kom bort!
Det finns alltid ett annat sätt…
Gudarnas portal.
Den tar dig inte ända till Motufetū -
- men gör resan kortare för ditt gäng…och herr Kokosolja.
Vem är…?
Han ska prompt göra storslagen entré.
- Maui! - Frukta icke, du är räddad!
Öppnade hon den?
Har du hållit kvar mig här för att skicka iväg oss ihop?
Ja, inte var det för sällskapets skull.
Vänta!
Nå, ska vi…?
Kan du inte?
Om du bryter Nalos förbannelse kanske vi träffas igen en vacker dag.
Kom ihåg att det alltid finns ett annat sätt -
- även om man behöver komma bort på vägen.
Lycka till, tautai Vaiana. Det här fixar du.
Om Nalo får nys om det här dödas vi av blixten.
Maui var stilig.
Nu pussar jag grisen!
Vi är i en gudsportal!
Tillsammans igen! Och Maui är med. Vänta, var är han?
- Läget? - Maui!
Du kunde ha förvarnat om klädbytet. Bladkjolen börjar kännas gammal.
Tänk att du är här! - Jag har saknat dig, kompis.
Förlåt, var det konstigt?
Det här är den bästa dagen i mitt liv.
Härlig kille. Inte alls obehaglig… Kan vi snacka lite?
Det här är Pua. Och har du träffat kakamoran?
Jag trodde han var elak, men utan honom hade jag aldrig träffat Matangi - och dig.
Krullis!
…och vi ska bryta förbannelsen…
Förlåt, prata du.
Ni kommer att dö.
Va?
Nalo har gömt Motufetū i en monsterstorm, i ett förbannat hav som ingen kan lämna -
- på havets botten, så ingen människa kan ta sig dit.
Om jag inte bryter förbannelsen blir det enkel biljett till Dödköping.
Du kommer att dö, din besättning kommer att dö -
- och kycklingen också.
Men det är fint att se dig.
Vi är framme.
Bra försök, Maui, men det här ser lugnt och fint ut.
Och titta, stjärnbilden! Den är däruppe.
Förfäderna hade inte kallat på oss om vi inte kan klara det.
Det kanske var en fickringning. Ni hajar om tvåtusen år.
Tautai Vasa sa att vi måste hitta Motufetū om vi ska ha en framtid.
Om han vet så mycket, varför sa han inte att ön är sjunken?
Han sa att jag skulle följa elden i skyn, som ledde mig till dig.
Vilket var bra, för om Nalo blir starkare av att splittra folk -
- kanske förbannelsen kan brytas genom samarbete.
Du lyfter upp ön, jag kliver på den.
"Maui och Vaiana, tillsammans igen! De är grymma!"
Det kommer att gå. - Visst, havet?
Havet…?
Vaiana, havet…kan inte hjälpa dig här.
Farmor!
Det där är nog snarare en välkomstgåva…
…från Nalo.
Där fick du!
Människor, inta era positioner, för nu gör vi det här!
Vi behöver snacka om din rekryteringsprocess.
Ner med dig, farfar.
Jag hatar såna där.
Jag är en åldring!
Och jag är tretusen år, så jag är…åldrigare.
- Vi uppehåller dem tills solen går upp. - Är de nattaktiva?
Absolut… Tjoho!
Nu så!
Blinkade han åt oss?
- Akterut! - Håll i er!
- Vi kan inte gira så snävt. - Jodå.
Vaiana!
Moni!
Vaiana!
Moni!
Styråran!
Moni!
Moni…
- Vi ska klara det här. Förfäderna… - Vaiana.
Tautai Vasas kanot.
Jag ska inte säga "vad var det jag sa?", för det skulle bara göra dig ledsen.
Men jag tror på dig, även om ingen annan gör det. Ryck upp dig.
Jag var ju snäll!
Sluta nypas! Okej, jag ska prata med henne.
Jag vet, Maui.
Det är bara det att…
Varje gång jag tror att jag vet vad jag ska göra -
- så förändras allt.
Moni dog nästan!
Om vårt folks historia tar slut på grund av mig…
Det här är allvar!
Nåt som stör? Vi kanske faktiskt kan bryta förbannelsen tillsammans.
Jag drar upp ön, men sen måste en människa gå i land på den.
Jag fattar. Ingen gillar att vara kass.
- Varför är du ens här? - För att…
Jag har själv varit nere.
Jag såg ingen väg framåt.
Men då kom det nån, nån som jag hade underskattat -
- och hon lyfte mig.
Jag har inte gjort nånting rätt sen jag lämnade min ö.
Du, det finns en utväg.
Vill du komma igenom är det "tjoho" som gäller.
- Du är så kass på det här. - Jag är bäst på det här.
Jag var människa, men nu är jag halvgud.
- Man vet aldrig vad som väntar. - Jo, Nalos monsterstorm.
- Vill du komma igenom? - Sluta försöka…
Hör på nu
Du känner dig deppig, tycker allt är misär
Men du ska ta dig i kragen Kom ihåg vem du är
Så räta på glorian Din sort, de är modiga
Jag kan din historia
Du har storhet i dig, men tvivlen slår dig omkull
Du tror att du saknar äss? Hela ärmen är full
Om havet är skrämmande, ta då ditt bestämmande
och känn sen hur rädslan känns främmande
Så ge mig, jag vill ha ett… Tjoho!
Du väljer, du väljer vem du ska vara nu
Du bygger, du bygger din egen framtid ju
Och vägen, Vaiana, den väljer faktiskt du
Jag vill ha ett, jag vill ha ett Jag vill ha ett tjoho!
Nå högre och högre, upp till en ny nivå
Och peka och visa att här ska skåpet stå
Och vägen, Vaiana, den väljer faktiskt du
Jag vill ha ett, kan jag få ett… Jag vill ha ett tjoho!
Lyssna nu, den där mobbarguden har taniga lår
Och fatta episka måtten som denna resa uppnår
Du tror du sett slutet? För mig är det krutet
För jag vill ha mer än lek, mer än lek
Du är listig, jag ser dig aldrig som dumdristig
Och du presterar med press och mer Du gav även mig en läxa
Du lärde dig av den som kan mest Jag ser att du nu har klarat ditt test
Du är nog den som jag är mest fäst vid Finns ingen annan som jag kallar bästis
Tjoho!
Du väljer, du väljer vem du ska vara nu
Du bygger, du bygger din egen framtid ju
Och vägen, Vaiana, den väljer faktiskt du
Jag vill ha ett, jag vill ha ett…tjoho!
Det är jag som ger dig lite motivation
Det är du som nu ska göra handling av ord
För jag är bättre tack vare dig
och jag trodde inte alls att det ens var en halvgudsgrej
Du räddar mig på så många vis att det är en devis
Men nu när rollerna omvänts är det upp till bevis
Men vi har en plan så jag tror på oss Förbannelsen bryts, trots kassa odds
Hon går aldrig bet, den mestaste, bästaste vägfinnaren som jag vet
Du väljer, du väljer vem du ska vara nu
Du bygger, du bygger din egen framtid ju
Och vägen, Vaiana, den väljer faktiskt du
Så nu vill jag att du ger mig… Jag vill ha ett tjoho!
Nå högre och högre, upp till en ny nivå
Och peka och visa att här ska skåpet stå
Och vägen, Vaiana, den väljer faktiskt du
Kan jag få ett… Jag vill ha ett tjoho!
Ja, vägen, Vaiana, den väljer faktiskt du
Så nu vill jag att du ger mig… Jag vill ha ett tjoho!
Ja, vägen, Vaiana, den väljer faktiskt du
- Jag vill ha ett, kan jag få ett… - Tjoho!
Kör hårt, prinsessan.
- Fortfarande inte prinsessa. - I mångas ögon är du det.
Jag vet att jag begär mycket av er.
Och att kanoten är illa tilltygad.
Men jag tror att vi tillsammans…
Vi har lagat den.
Med lite hjälp av förfäderna.
Dekorationerna har jag gjort.
Med kycklingen.
Respekt.
Nalo vill sätta punkt för vår historia, men det ska han inte få.
Vi måste överlista honom med knep han aldrig sett förut.
Jag har några uppslag. Och vi har faktiskt en halvgud.
Lite skruttig, visst, men bättre än ingen alls.
- Jag tycker att du är snygg. - Okej… Vi seglar in i Nalos storm.
När jag har lyft upp ön måste ni gå i land.
Det blir svårare än nåt vi stött på hittills, så om nån vill…
Jag har ägnat mitt liv åt att lära mig vårt folks legender.
Tack vare dig får jag uppleva en.
Då så, nu bryter vi förbannelsen.
Det var ett tag sen jag lyfte upp en ö från havets botten.
Ja, jag böjer på knäna.
Jag har visst bra hållning. In i armhålan med dig!
Han växer i mina ögon.
- Som en vagel. - Fint.
Om vi klarar det här får vi komma hem igen.
Krullis…
Det är en storm. Bara väldigt stor.
Nästan så man saknar lavamonstret.
Den vågen var stor.
Vi kan ta oss runt. Inta positioner. Var redo att hugga i.
- Smartis, kasta ett öga på soluret. - Jaså, vad är klockan?
Maui-tajm!
Nu lyfter vi den där ön och visar vindgubben vem som bestämmer.
Låt åskan dundra!
Visst är det lite kul ändå? Tjoho!
Den, du!
- Hugg i, nu ska vi över! - Kommer!
Sug på den, Nalo!
Nu du…
Vänta, va?
En till.
Men kom igen!
De siktar in sig på oss. Vi måste väja.
Nej, nej, nej…!
Maui!
Det är lugnt. Jag har tagit hälften.
Nalo fuskar.
Och han är feg som smiter undan från du vet vad.
- Han bryr sig inte om dig… - Jodå, han bryr sig.
Jag menar att det är människor han vill stoppa. Oss!
Varför får det dig att le?
Vi kan utnyttja det och uppehålla Nalo så Maui kan ta sig in och lyfta upp ön.
Vi tar det till en ny nivå.
Nyss kom ni inte undan stormen. Varför skulle det gå nu?
Jag tror att jag har lösningen.
Jag kommer att behöva fälla masten.
Om du hjälper oss hela tiden kan vi aldrig bryta förbannelsen.
Vi kan locka bort stormen. Det är det enda sättet.
Segla så snabbt ni bara kan.
Jag kan dra upp hur många öar som helst, men om du inte går i land på dem…
Vi ses där ute, Maui.
Vi ses där ute, Vaiana.
Bacon, ägg…
Jättehök!
Kan ni inte ta ett skämt? Vi ses på ön!
- Loto! - Undan!
Snurrgrejen kommer!
En prototyp hade nog varit bra…
Sådärja!
- Du är ett geni! - Det hade inte gått utan Moni.
Håll i er!
Snålt med hävkraft…
- Han har hittat Motufetū! - Ja!
Och Nalo vet om det.
Förbannelsen måste brytas av oss. Vi måste till ön!
Lite upptagen.
- En våg till! - Vi behöver mer fart!
Vi måste lossa ballast.
Kom igen nu!
- Håll i er! - Gira!
Lyft den!
Nej!
Maui!
Maui…
Maui!
Nej!
Vaiana!
- Vad ska vi göra?! - Ingen utväg!
Det går inte!
Det finns ett annat sätt…
Det finns alltid ett annat sätt.
Det finns ett annat sätt att nå ön! - Det finns ett annat sätt!
- Hitta Maui! - Vaiana!
Vaiana?
Vaiana!
Vaiana…
Vaiana?
Du får inte.
Snälla.
Fortfarande tillsammans.
Bara på ett annat sätt.
Bortom vår värld
ska vi färdas, du och jag
över tid och vattendrag
och sen vid varje strand gå iland
En värld där vi börjar om på nytt
vid ett ändlöst hav där dagen just har grytt
Vi kan nå, vi ska nå Vi ska nå
långt bortom vår värld
- Snacka om ny nivå. - Ja.
- Betyder det här att…? - Ja, men mina tatueringar är ballast.
Hurra!
Vaiana! Du lever!
Havet!
Jag har saknat dig.
Seså, lite till.
Man blir hungrig av att lyfta öar.
Du luktar så gott…
Det är Motunui!
Hemma.
Det där är hans ö.
Jag har lärt mig kakamoranska.
- Vad mycket det finns där ute. - Ja.
Och vem vet, en vacker dag kanske vi hittar…
Du måste sluta göra så där.
Människor…?
Det är människor!
Boom. Där satt den.
- Usch, vilken röra. - Ingen orsak.
Läget?
Snygg hårpiska.
Jag letar efter en Simea.
Hej.
Finns det nån Simea här?
- Jag är Simea. - Klart du är.
Får jag bara…
Maui!
Vaianabes… Håll den här.
- Jag trodde du var större. - Mycket större!
Din syster har skickat hit mig med en present till dig.
Raka vägen från Motufetū.
Vad kan den göra?
Lillasyrran!
Storasyrran!
Lillasyrran!
Storasyrran!
Jag gillar presenten.
Vi har med oss lite annat också.
Det här är bara början.
Iväg, iväg Vi sätter kurs igen
mot nya öar, söker överallt
Iväg, iväg Glömmer aldrig ön vi har
Färdkost! Uppgraderad färdkost…
Vi hittar rätt
- Iväg, iväg - Vi tolkar tecknen när vi färdas
Om våra förfäder berättar vi, en kedja utan slut
- Iväg, iväg - Vi glömmer aldrig ön vi har
Och när vi sen vänder hem, så hittar vi
Tjoho!
Vi hittar rätt
Här lyser samma stjärnor klara
men nu nya i mig drar
och inget känns längre som det var
Jag vet att vägen måste faras
men allt är större än förut
Nya vindar för mig mycket längre ut
Vad väntar där när vindarna har vänt
långt bort från allt
och alla som jag nånsin känt?
Bortom min värld, under nya himlavalv
kan jag navigera allt, klara min återfärd?
Bortom denna värld
kan jag lämna kärleken?
Finna platsen för mitt folk i framtiden
bortom denna värld?
Det är nu vårt öde avgörs
Hur vår framtid ska se ut
Så måste livet som jag byggt mig här ta slut?
De kräver svar De väntar än
Men om jag far
hur kan jag säga "ses igen"?
Bortom min värld
Och fast jag inte vet när
ska jag åter vandra här
För jag vet vem jag är
Jag är Vaiana
kommen från mitt land och hav
Och jag lovar, jag ska alltid vara jag
På min värld frågan är Vad finns där
bortom min värld?
En människa borde aldrig ha kunnat nå Motufetū eller bryta min förbannelse.
Jag har förstås ingen aning om hur hon lyckades.
Nalo! Jag har betalat min skuld. Vi är färdiga med varandra.
Nej, vi har bara börjat.
Förlåt, ska jag sluta skratta ondskefullt?
Men hon förödmjukade mig med, så jag förstår precis hur det känns.
Om du vill snacka… Aj!
Okej, för tidigt för det… Jag har en ny sång, "Coola krabbsteg".
Coola krabbsteg, coola krabbsteg
Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta, nio, tio!
Nåt sånt. Bra räkningsövning.
Översättning: Karl Hårding & Annika Yberg Svensk Medietext