VETŘELEC: ZEMĚ
Dospívání někdy bolí, nic víc.
Jste v pořádku?
Není tu bezpečno. Vrátíme se do budovy.
Komunikace nefunguje.
Kyborg nejspíš přeřízl podmořské vedení.
Yutani ruší satelity.
Jsme odříznuti.
Všichni postradatelní byli evakuováni.
Hybridi jsou zavření v cele jedna,
ale ta není určená pro syntetické bytosti.
Nevím, jak dlouho vydrží,
pokud se rozhodnou utéct.
Uniká nám dospělý xenomorf.
Jednotky Prodigy pročesávají ostrov, ale muži ubývají.
Pořád je zabíjí.
Ostatní tvorové jsou zatím pod zámkem, ale máme málo lidí.
A negativní proměnné přibývají.
Měl byste zvážit evakuaci.
Pane?
Poletím na Měsíc?
Ne, hlupáčku.
Budeš první člověk, který přejde z lidského těla
do syntetického.
Kéž bys mohl vyprávět.
To, co jsi viděl.
Jo, to by byla kurva zajímavá konverzace.
Cos to udělal?
Vím, proč tu jsou oni. A vy jste asi udělali nějakou blbost.
Ale mě má rád, nemám tu co dělat.
- Žalovala jsi. - Fakt?
- To teda ne. - Na koho?
Věděli, kde nás najdou, protože jsi jim to řekla.
- Neřekla. - Žalovala jsi i na nás?
Ne, na vás nic nevím.
Řekli jsme to jen tobě.
Já to neřekla. Kdyby jo, možná bych tu nebyla.
Našli jsme své hroby.
Rose, Marcy, Chrise, Aarushe...
a Jane.
- Tvůj. - Nejsem mrtvá.
Všem nám dala kytku a šup na stůl.
Ne, zachránili nás a už neumřeme.
Isaac umřel.
Umřel.
Jmenoval se Steven.
Máma mu říkala Steve-O.
- To nám nehrozí. - Moucha mu sežrala obličej.
Ne! Jsem jeho oblíbená. Nemám tu být.
Ne, v knize si Petr Pan oblíbil Wendy Darlingovou.
A pak vyrostla.
Petr zuřil, a tak unesl její dceru Jane.
V téhle cele jsme proto, že už nemůžeme být dětmi.
Dospět nás ale nenechají.
Jsme duchové.
Co dělají duchové?
Straší v domě.
Celou dobu
jsme se jich báli.
Oni by se měli bát nás.
Ne.
- Kirshi. - Pane?
Kamery nefungují. Jsou tvorové zavření?
Máme vlastní zdroj energie. Všude svítí zelená.
Zabydluji nového xenomorfa.
A ten kyborg?
V cele s bratrem.
Riskujeme. Yutani si pro něj přijde.
Pokud víme, lodě jsou na cestě.
Jo. Mám ho jen tak vrátit?
Přišel nás všechny zabít a ukrást nám hračky.
Zlobíte se.
Nezlobte se. Buďte chytrý.
Já?
Mozek jako planeta.
Proč nemáš koule? Chce se mnou vyjebat?
Yutani? Jen do toho, kurva!
Pane, příznakem vašeho silného ADHD
je impulzivní ztráta sebekontroly.
A vaše rozhodnutí...
...hybridy...
Kirshi?
Vaše léky...
Kirshi?
Idioti. Všichni jsou to idioti.
Co tvoje oči?
Pane?
Najdi Atoma.
Ať restartuje komunikaci a kamery a přijde za mnou.
Pro jistotu ti dám někoho slabého.
- Čisto. - Vážně mi nic není.
Nechte zamčeno.
Středně vysoká pohotovost. Připravuje se evakuace zbytného personálu.
Můžu pilotovat.
Nech toho.
Musíme najít ostatní a zajistit pana Kavaliera.
Zůstaňte tady. Brzy se vrátíme.
Je to tu paráda. Všichni jsou fajn a je tu útulno.
Nejsem si jistá. Mám v tom zmatek, protože mi přijde...
Nejsem si jistá. Mám pocit, že bych mohla dělat super věci
a mít superschopnosti. Chtěla bych být neviditelná.
Mohla bych se vplížit za lidi
a sama chodit na skvělý místa.
Budeme v pohodě.
Nebo ne?
Budeme v pohodě.
Nebo ne?
Budeme v pohodě.
Nebo ne?
Budeme v pohodě.
Hej.
To nic. Podívám se.
Líp už se cítit nebudu. Chci si to užít.
Jsi v pořádku?
Už mi bylo líp.
Byl jsi na té lodi, když spadla?
To je včerejší rozhovor.
Já se neohlížím.
Střelil jsi mě.
Zachránil jsem tě.
Co plíce?
Ten kluk mi to řekl.
Aarush.
Je to dobrý pocit, že?
Být víc než člověk.
Ale není to zadarmo.
Když ti korporace něco dá, vždycky to něco stojí. Víš co?
Všechno.
Kéž by jen to.
Velitelství, tady TR-1.
Velitelství...
Ztratili jsme spojení. Co teď?
Předpisy velí přesun do zbrojnice.
- S těma příšerama kolem? - Zatím tady nejsou.
- Nechci umřít. - Já vím.
To ve smlouvě nebylo.
Jdeme do zbrojnice pro velký bouchačky.
To ty?
Bůh mi ušetřil práci.
No tak.
Zbytečně větráš.
- Autodestrukční sekvence spuštěna. - Bože.
- Výtah exploduje za 30. - Otevři!
- 29. 28. - Otevři!
- No tak! - 27. 26.
Dvacet pět, dvacet čtyři.
- Stoličku. - 23.
- Rychle! - Dvacet dva.
- Dvacet jedna. - Přestaň blbnout.
Dvacet.
Do hajzlu.
Zlobíš se na něj?
Střelil Zoubku.
Protože někoho zabila.
Vybral si je.
Jo, ale...
je jeden z nás.
Drahý Joe,
snad se máš dobře.
Máš se dobře?
My asi jo.
Jsou tu fajn sestry,
až na jednu.
Hodně používá slovo na „c“.
Bramborová kaše je dobrá, želé taky. Nejradši mám třešňové.
Táta je většinou doma. Kašel má horší.
I tu nohu.
Prý o nic nejde, ale vypadá to zle a moc sem nechodí.
Promiň za samé špatné zprávy. Snažím se držet, ale je mi tu smutno
a v noci se bojím.
Ozařování je děs a je mi po něm hrozně zle.
Kéž bys mohl domů.
Nemůžeš se vrátit?
- Musíš se o něj starat. - S láskou, Marcy.
Postaráš se o něj,
že jo, Marcy? Jo.
Počkej.
Příteli, neměl bys doutník? Třeba Cohibu?
Drž hubu.
Jasně, ale musím čůrat a ten kretén mě nechce rozepnout.
Přestaň. Zabiješ ho.
Nesahej na mě.
Chci je zachránit.
Radši zachraň děti, protože to tady vypálím do základů.
Znáš příběh o Johnu Henrym a jeho kladivech?
Celou noc bušil do železa.
Bojoval proti stroji. Kdo bude rychlejší?
Nakonec vždycky vyhraje člověk. Je to otázka vůle.
Neumřel John Henry vyčerpáním?
Já teprve začínám.
Vojáci mladé Yutani jsou na cestě.
A jejím jménem získám, co je právem naše.
Děti.
K čertu.
To je ale nadělení.
Všichni mí Ztracení chlapci
zavření v kleci.
S kým si mám hrát?
Chcete si hrát?
Pusťte nás ven.
Budete ale hodní?
Co radši příběh?
Ne.
Lhal jste, že mě máte rád.
Fakt? To se mi nepodobá.
Možná...
Možná jo. Kdo by si to pamatoval?
Jaký příběh?
Poslouchejte.
Když jsem byl malý, táta byl opilec.
Jo, poslední z dlouhé řady pitomců, jeden surovější než druhý.
A tenhle troglodyt zplodil zázrak.
Malého génia předurčeného vládnout světu.
Leda by ho táta dřív zabil.
Postavil jsem stroj.
Svého prvního syntetika. Bylo mi šest. Byl to dospělý muž.
Distingovaný.
A...
Jednoho dne se táta vrátil z továrny.
A můj syntetik
seděl na gauči.
A tak skončil můj táta.
Tedy ten starý táta, ten syntetik ho té noci nahradil.
Víte, nikdo...
šestiletému klukovi nikdo impérium nedá,
tak jsem si vyrobil loutku.
Zabil jste svého otce?
Ne. To není pointou. Jde o to, že vedu bilionový podnik,
a to ještě nenabízím nesmrtelnost za nízké ceny.
My vám nepatříme.
Jistěže patříte. Zlatíčka,
jste výstavní modely.
Tahle krásná těla mohou být vaše, ale vy to kurvíte. Kurvíte to!
A to já nedovolím.
K zemi.
V klidu.
Ihned.
Ne!
Zdrhej.
Hra na schovávanou.
Zoubko,
najdi Sylviovou.
Já si vezmu Boye K.
Šmiku, Drobku. Vy najděte Kirshe a kyborga.
Kudrnko, ty přiveď ty vojáky.
Jane.
Jmenuju se Jane.
Bráchovi nikdo neublíží.
Pane Hermite. Hledal jsem vás.
Poslal mě za vámi pan Kavalier.
Má pro vás návrh.
Vaše sestra je s ním.
Prosím.
Tudy.
Bude se vám to líbit.
Je tam ještě?
Kdo?
Arthur.
Nechali jsme ho tam.
Nemysli na to.
Udělali jsme něco hrozného.
Není to naše vina.
Donutili nás.
Nemůžeme za to.
Pohyb.
Proč jste nepřišli dřív?
Proč leží na zemi?
Má rozbitý záda.
Vezměte to a svažte ho. Rychle, než se probere i on.
Co to děláš?
Váš čas vypršel. Teď jsme tu my.
Abys věděl, tvý matce jsem nic neudělal.
Nechci vám kazit překvapení, ale myslím, že budete spokojený.
Bez sestry neodejdu.
To by nás ani nenapadlo.
Nejsme monstra.
Víme, že má svá práva.
Budu hádat. Plíce je zdarma,
ale vezmete si zbytek.
Běžte dovnitř.
Dopřeju vám soukromí.
Haló?
Pomoc.
Říkal jsem mu, že je to plýtvání.
Kdo by dával nesmrtelnost dětem?
Věčné „už tam budeme?“
On je ale v srdci dítětem.
Náš zakladatel. Bůh mu žehnej.
Kdo jsem, abych soudil.
Můj program mi ale dovoluje říct:
„Já to říkal.“
Ne.
Teď to bude podle mě.
Už nám nebudeš ubližovat.
Joe.
Co je s ním?
Je mechanický a připojený k síti,
stejně jako dveře a kamery.
Můžu ho ovládat.
Marcy, to se Zoubkou mě mrzí.
Neměl...
Neměl jsem na výběr.
Máš pomáhat lidem.
To jsem dělal.
Ubližovala kamarádům.
- Takže není člověk? - To jsem neřekl.
- Začneš mi říkat „to“? - Přestaň.
Já tenhle svět nestvořil. Zníš jako dítě.
Lepší než být chamtivý a všem lhát.
Co mám dělat?
Svět je komplikovaný. Život taky.
Víš, proč je mám ráda?
Ty tvory.
Jsou upřímní.
Jsou to predátoři.
Jsme pro ně potrava.
Ne, ty jsi pro ně potrava.
Já jsem...
Nevím, co jsem já.
Nejsem dítě.
Nejsem dospělá.
Nejsem Marcy.
Nejsem Wendy.
A nemůžu se zavděčit všem.
Dobře. Omlouvám se.
Posral jsem to. Nevěděl jsem, co dělat.
- Je to slo... - Neříkej složitý.
Tím si bezmocní lidé ospravedlňují nicnedělání.
Já nejsem bezmocná.
Musíme jít. Hledáme dospělé.
Kde je Boy?
Hraje na schovku.
Hledá ho někdo výjimečný.
Tady zakladatel. Jdu ke vzducholodi. Nemám ochranku.
Milion dolarů prvnímu, kdo mě najde.
Stát.
Asi jsem se pochcal.
Pomozte mi. No tak.
Buďte ve střehu.
Tohle je zlý místo.
Vezmu to zleva.
Bezpečnostní služba. Je tu někdo?
Kurva.
Yutani se blíží. Připravte se na invazi a záchranu.
Wendy? Broučku.
Je mi to líto.
Ne, není.
Myslíš si, žes konala dobro.
Jen jsi pohřbila šest dětí.
Pochopila jsem ji.
Tvoji hru.
Nejsi Petr Pan.
On byl kluk, co nikdy nevyrostl, ale ty...
Nikdy jsi nebyl kluk.
Vždycky jsi byl muž.
Zlý, naštvaný mužíček.
Rozhodnutý všechny nenávidět.
Jako tvůj táta.
To je...
Necháš ji se mnou takhle mluvit?
Ta rostlina a oko zmizely.
Nám ale neublíží.
Co budeme dělat?
Vládnout.
České titulky: Stanislav Vodička