Det är bara växtvärk.
Är du okej?
Det är inte säkert här. Vi tar dig till anläggningen.
Kommunikationen är nere.
Vi tror att cyborgen kapade undervattenskabeln.
Yutani stör satelliterna.
Vi är avskurna.
Icke nödvändig personal har evakuerats.
Hybriderna är instängda i cell ett,
men den är inte gjord för syntetiska varelser.
Jag vet inte hur länge den håller
om de bestämmer sig för att rymma.
Vi har ingen kontroll över den vuxna xenomorfen.
Prodigys styrkor genomsöker ön,
men de börjar få slut på män.
Den fortsätter att döda dem.
Inneslutningen av övriga varelser fungerar just nu.
Men vi är underbemannade.
Och negativa variabler ökar.
Du borde överväga att evakuera.
Sir?
Ska jag till månen?
Nej, dummer.
Du blir den första som går från en människokropp
till en syntetisk.
Jag önskar att jag kunde höra din röst.
Allt du har sett.
Det skulle verkligen bli ett intressant samtal.
Vad har du gjort?
Jag vet varför de är här.
Jag vet inte vad ni har gjort, antagligen något dumt.
Men jag är favoriten, jag borde inte vara här.
- Kanske för att du tjallade. - Tjallade?
- Jag tjallade inte. - Tjallade på vem?
De visste var vi var, för du skvallrade.
- Nej. - Skvallrade du på oss också?
Nej, jag vet inte ens vad ni gjorde.
Du är den enda vi berättade för.
Nej. I så fall skulle jag nog inte vara här med er.
Vi hittade våra gravar.
Rose, Marcy, Chris, Aaruch
och Jane.
- Du. - Jag är inte död.
Hon gav oss en blomma var och "upp på bordet".
Nej, de räddade oss och nu kan vi inte dö.
Isaac dog.
Han dog.
Han hette Steven.
Hans mamma kallade honom Steve-O.
Det kommer inte att hända oss.
Det kan det visst. En fluga åt hans ansikte.
Nej. Jag är favoriten och ska inte vara här.
Nej, i boken är Wendy Darling Peter Pans favorit.
Sedan växte hon upp.
Och det gjorde Peter arg, så han kidnappade hennes dotter Jane.
Vi är alla i den här cellen för att vi inte kan vara barn längre.
Men de låter oss inte vara vuxna.
Vi är spöken.
Vad gör spöken?
De hemsöker hus.
Hela den här tiden
har vi varit rädda för dem.
Men det är de som borde vara rädda för oss.
Nej, nej.
Nej.
- Kirsh. - Sir.
Övervakningskamerorna är nere. Är varelserna säkrade?
Vi har egen strömförsörjning här nere. Allt fungerar.
Jag acklimatiserar den nya xenomorfen.
Och cyborgen?
I en cell med brodern.
Det är riskabelt. Yutani kommer att hämta honom.
Så vitt vi vet är skepp på väg.
Ja. Ska jag lämna tillbaka honom?
Han kom hit för att döda oss alla och stjäla våra leksaker.
Du är arg.
Var inte arg. Var smart.
Jag?
Hjärnan är stor som en planet.
Ha lite stake. Vill hon jävlas med mig?
Yutani? Kom igen, för fan!
Sir, ett utmärkande symptom på din svåra ADHD,
är bristande impulskontroll.
De val du har gjort de senaste dagarna...
...hybriderna...
Kirsh?
Din medicin...
Kirsh?
De är idioter allihop.
Vad tycker du om dina ögon?
Sir?
Hitta Atom.
Säg att vi måste starta om kommunikation och kameror, och att han söker upp mig.
För säkerhets skull ger jag dig nån svag.
- Klart. - Jag mår bra.
Håll dörrarna låsta.
Vi står på hög beredskap.
Icke nödvändig personal ska lämna ön.
Jag hänger gärna på.
Glöm det.
Vi måste hitta andra tillgångar och säkra mr Kavalier.
Stanna här. Vi är snart tillbaka.
Det är fantastiskt här. Alla är hemtrevliga och det är mysigt.
Men jag har blandade känslor, för det känns som om...
Jag vet inte riktigt.
Jag känner att jag skulle kunna göra coola saker och ha superkrafter.
Jag vill vara osynlig, för då kan jag smyga mig på folk
och gå på roliga ställen ensam.
Vi klarar oss.
Eller hur?
Vi klarar oss.
Eller hur?
Vi klarar oss.
Eller hur?
Vi klarar oss.
Hej.
Det är okej. Låt mig se.
Det är det bästa jag får må idag. Låt mig njuta av det.
Hur känns det?
Jag har mått bättre.
Var du verkligen på skeppet när det kraschade?
Det var ett samtal för i går.
Jag ser inte tillbaka.
Du sköt mig.
Jag räddade ditt liv.
Hur är det med lungan?
Pojken berättade.
Aarush.
Visst känns det bra?
Att vara mer än människa.
Hermit, det har ett pris.
När företaget ger en något, har det alltid ett pris.
Vet du vad det är?
Allt.
Allt räcker inte.
Kommandocentralen, TR-1 här, kom.
Kommando...
Kommunikationen är nere. Vad ska vi göra?
Enligt reglerna ska vi samlas vid vapenförrådet på nivå ett.
Med varelserna som springer omkring?
Utkämpa bara den strid du har framför dig.
- Du? - Ja.
- Jag vill inte dö här. - Jag skyddar dig.
Jag vill inte bli någons middag.
Vi tar oss till vapenförrådet och hämtar de stora vapnen.
Tillkallade du den?
Gud besparade mig besväret.
Kom igen.
Du släpper ut den kalla luften.
- Självförstörelsesekvens påbörjad. - Herregud.
- Hissen exploderar om 30... - Öppna dörren.
- ...29, 28... - Öppna dörren!
- Kom igen! - ...27, 26.
25, 24.
- Lyft upp mig. - Tjugotre...
- Skynda! - Tjugotvå...
- Tjugoett. - Du. Sluta larva dig.
Tjugo.
Vad fan.
Är du arg på honom?
Han sköt Nibs.
Ja, för att hon dödade någon.
Han valde dem.
Ja,
men han är en av oss.
Kära Joe,
hoppas du mår bra.
Gör du det?
Vi är okej, antar jag.
Sköterskorna här är trevliga, utom en.
Hon svär massor.
Potatismoset är gott, och gelépuddingen.
Körsbär är min favorit.
Pappa har mest varit hemma.
Hans hosta är värre.
Och benet.
Han säger att det inte är något,
men det ser illa ut och han kan inte hälsa på ofta.
Tyvärr har jag bara dåliga nyheter. Jag försöker vara glad,
men jag är så ensam här, och jag blir rädd på natten.
Strålningsbehandlingen är hemsk, jag mår så illa efteråt.
Jag önskar att du kunde komma hem.
Kan du inte bara komma hem?
- Du måste ta hand om henne. - Kram, Marcy.
Och du måste ta hand om honom, eller hur, Marcy? Ja.
Vänta.
Du råkar inte ha en cigarr? En fin Cohiba?
Håll käften.
Du har rätt, men jag måste kissa och skitstöveln vägrar dra ner gylfen.
Sluta. Du dödar honom.
Rör mig inte.
Jag ska rädda dem jag kan.
Bäst att du räddar barnen,
för jag ska bränna ner stället.
Känner du till historien om John Henry och hans släggor?
Hela natten höll han på
och slogs mot maskinen. Vem kan gräva djupare, snabbare?
I slutändan vinner människan alltid. Det handlar om vilja.
Dog inte John Henry av utmattning?
Jag har bara börjat.
Yutani den yngres trupper är redan på väg.
Å hennes vägnar återtar jag vad som rättmätigt tillhör oss.
Barn.
Ser man på.
Vilket sorgligt fiasko.
Alla mina förlorade barn
inlåsta i en bur.
Vem ska jag då leka med?
Vill du leka?
Släpp ut oss då.
Ja, men leker ni snällt?
Vad sägs om en saga i stället?
Nej.
Du ljuger. Du sa att jag var din favorit.
Gjorde jag? Det låter inte som jag.
Men kanske...
Det kanske jag gjorde. Vem minns?
Vad för saga?
Hör på.
När jag var liten var min pappa ett fyllo.
Den sista i en lång rad dumskallar,
den ena elakare än den andra.
Och åt den troglodyten föddes ett mirakel.
Ett pojkgeni ämnat att härska över världen.
Såvida inte hans svartsjuka pappa dödade honom först.
Så pojken, jag, byggde en maskin.
Min första android. Jag var sex år.
Jag gjorde den till en vuxen man.
Distingerad.
Och...
En dag kom pappa hem från fabriken.
Och där satt min android på soffan.
Det var slutet för pappa.
Eller borde jag säga gamla pappa, för den kvällen flyttade vi,
och androiden blev min nya pappa.
Du förstår, ingen...
Ingen ger en sexåring ett eget imperium, så...
Jag skapade en förgrundsgestalt.
Dödade du din far?
Nej, det var inte poängen, utan att jag driver ett mångmiljonföretag.
Det var innan folk får veta att de kan bli odödliga till lågpris.
Vi tillhör inte dig.
Klart att ni gör.
Sötnosar,
ni är visningsexemplar.
De vackra kropparna är era om ni agerar nu, men ni sabbar det.
Ni sabbar det, och det går inte för sig.
Ner!
Var försiktig nu.
Nu.
Nej!
Spring.
Kurragömma, minns ni?
Nibs, hitta Sylvia.
Jag tar hand om Boy K.
Smee, Lillen.
Ni hittar Kirsh och cyborgen.
Krullis.
Du hämtar soldaterna.
Jane.
Jag heter Jane.
Ingen rör min bror.
Mr Hermit. Jag har letat efter dig.
Mr Kavalier bad mig hitta dig personligen.
Han har ett förslag till dig.
Din syster är med honom.
Kom med.
Den här vägen.
Du kommer att gilla vad han har att säga.
Tror du att han är kvar?
Vem?
Arthur? Vi bara lämnade honom.
Tänk inte på det.
Vi gjorde något hemskt, Lillen.
Det är inte vårt fel.
De tvingade oss.
Det är inte vårt fel.
Skynda er!
Var var ni för tio minuter sedan?
Varför ligger han på golvet?
Hans rygg är bruten.
Ta den här och bind honom.
Fort, innan han vaknar.
Vad gör du?
Din tid är över. Det är vår tid nu.
Jag gjorde inte illa din mor.
Jag vill inte sabba överraskningen,
men jag tror att du kommer att gilla mr Kavaliers erbjudande...
Jag åker inte utan min syster.
Och vi skulle aldrig drömma om att fråga.
Vi är inga monster.
Vi vet att din syster har rättigheter.
Låt mig gissa, lungan är gratis nu,
men ni tänker ta allt annat.
Gå in.
Jag lämnar er i fred.
Hallå?
Hallå.
Hjälp.
Jag sa att det var slöseri med teknik.
Vem vill göra barn odödliga?
En evighet av: "Är vi framme snart?"
Men han är ett barn innerst inne.
Vår grundare. Gud välsigne honom.
Vad vet väl jag?
Men om min programmering tillåter, låt mig säga:
"Vad var det jag sa?"
Nej!
Jag säger vad som händer nu.
Du får inte skada oss längre.
Joe.
Vad är det med honom?
Han är mekanisk, och i nätverket
som dörrarna och kamerorna.
Jag kan styra honom.
Marcy, jag är ledsen för Nibs.
Jag...
Jag hade inget val.
Du ska hjälpa folk.
Det gjorde jag.
Nibs skadade mina vänner.
- Är Nibs inte människa? - Det sa jag inte.
Du kanske borde kalla mig "det".
Sluta. Jag skapade inte världen. Du låter som ett barn.
Det är bättre än att vara girig och ljuga för alla.
Vad vill du att jag ska göra?
Världen är komplicerad. Livet är komplicerat.
Vet du varför jag gillar dem?
Rymdvarelserna.
De är ärliga.
De är rovdjur.
Vi är mat för dem.
Nej, du är mat för dem.
Jag är...
Jag vet inte vad jag är.
Jag är inget barn.
Jag är inte vuxen.
Jag är inte Marcy.
Jag är inte Wendy.
Jag kan inte vara det alla vill.
Jag är ledsen.
Jag klantade mig.
- Det är kompl... - Säg inte komplicerat.
Det är de maktlösas ursäkt för att inte göra något.
Och jag är inte maktlös.
Vi måste gå. Vi samlar de vuxna.
Var är Boy?
Han leker kurragömma.
Jag har någon som letar efter honom.
Det här är grundaren.
Jag tar mig till luftskeppet. Min livvakt är nere.
En miljon dollar till den förste som hittar mig.
Vänta, vänta.
Jag pissade på mig.
Var redo.
Det här är en dålig plats.
Jag tar vänster.
Räddningsenheten. Någon här?
Fan!
Yutanis ledare är på väg.
Förbered för invasion och hämtning.
Wendy! Älskling.
Vad jag än gjorde, är jag ledsen.
Det är du inte.
Du tror att du är en bra människa som har gjort bra saker.
Allt du gjorde var begrava sex barn.
Jag listade ut det.
Ditt spel.
Du är inte Peter Pan.
Han var en pojke som aldrig växte upp, men du...
Du var aldrig en pojke.
Du har alltid varit en man.
En elak, arg liten man.
Du bestämde dig för att hata alla.
Precis som din pappa.
Det är...
Tänker du låta henne tala till mig så där?
Växtmonstret och ögongrejen kom undan.
Men de kan inte skada oss.
Vad gör vi nu?
Nu härskar vi.
Översättning: Madeleine Person