‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫תפוחי אדמה!‬
‫- ערפד -‬
‫תפודים!‬
‫אימא, תמהרי.‬
‫אני מגישה. תתרחק מהדלת.‬
‫אל תתגרה בו.‬
‫ירקות שורש…‬
‫תנו לי ירקות שורש!‬
‫אימא!‬
‫אני באה!‬
‫תפתח.‬
‫טאג׳ו, תפוחי אדמה בסגנון פירי.‬
‫פירי! שכונה בין אורסינוב לבין פיאסצ׳נו!‬
‫תפוחי אדמה עם שמיר.‬
‫שמיר זה איחס!‬
‫אני לא שמירופיל.‬
‫אבל השקעתי המון מאמץ. מה אעשה בזה?‬
‫תזרקי לפח.‬
‫הנה.‬ ‫-תביאי!‬
‫לא מספיק!‬
‫נתתי לך את כל הסיר. אין יותר.‬
‫את אכלת מזה!‬
‫רק טעמתי כדי לבדוק אם חסר מלח.‬
‫טאדק, לא!‬
‫אני רוצה כופתאות תפוחי אדמה.‬
‫מתי זה יהיה מוכן?‬
‫אבן!‬ ‫-מספריים!‬
‫ז… טוב.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫אבן!‬ ‫-מספריים!‬
‫זין, מה הבעיה?‬
‫טוב, עוד פעם.‬
‫1, 2, 3, מספריים!‬ ‫-אבן!‬
‫לעזאזל.‬
‫הספיק לך?‬ ‫-לא.‬
‫דומינו לא מוותר אף פעם.‬
‫הבעיה היחידה היא שהוא עני.‬
‫1, 2, 3, מספריים!‬ ‫-אבן!‬
‫אתה מרמה!‬
‫אתה פשוט משחק כמו לוזר.‬ ‫כל הזמן הולך על מספריים.‬
‫אם ממלאים בלוטו את אותם המספרים כל פעם,‬ ‫בסוף זוכים. אותו דבר כאן.‬
‫1, 2, 3, מספריים.‬ ‫-אבן.‬
‫מה אתם מתבטלים? על מה אני משלם לכם?‬
‫לי, על כלום.‬
‫מה שמזכיר לי, בוס. לגבי המשכורת…‬
‫מה, משחקים אבן נייר ומספרים?‬ ‫אחת, שתיים…‬
‫אני לא מאמין! לקוח!‬ ‫דומינו, מהר, לשירותים.‬
‫שלא ייבהלו מהפרצוף המקורנן שלך.‬
‫איזה זין… ידעתי שמישהו ידפוק‬ ‫ישר אחרי שהבוס יסריח את השירותים.‬
‫שלום, אפשר להיכנס?‬ ‫-בטח. שיפוצים או גירוש שדים?‬
‫אני מניח שגירוש שדים.‬
‫לא נותנים להתפרנס.‬
‫בכל אופן, שב וספר לי מה קורה.‬
‫טוב. השוטרים אומרים שזו הייתה תאונה,‬ ‫כי הם לא מאמינים באמונות טפלות.‬
‫שמע, תמורת 200 זלוטי,‬ ‫אני אאמין לכל דבר.‬
‫אלא אם כן אתה צריך חשבונית,‬ ‫אז זה יעלה לך יותר.‬
‫לא, לא צריך חשבונית.‬
‫אתחיל בהתחלה.‬
‫אבא שלי לא תמיד היה כזה.‬
‫רק לפני כמה שנים,‬
‫הוא היה ונראה כמו כל גבר בגילו.‬
‫חכו פה לאבא.‬
‫- פתח השארת תינוקות -‬
‫סתם אבא רגיל.‬
‫אבא שלי תמיד אהב תפוחי אדמה.‬
‫זה…‬
‫בכל צורת הכנה.‬
‫פירה, בתנור, צ׳יפס, כופתאות, לביבות.‬
‫תקצר, חבוב. אתה עושה לי תיאבון.‬
‫טוב, בקיצור.‬
‫בהתחלה, אף אחד לא התייחס לזה.‬
‫תודה.‬ ‫-מה תודה?‬
‫לקח ביס אחד ואמר ״תודה״!‬
‫שוב אכלת ג׳אנק פוד בחוץ!‬
‫אני פשוט שבע.‬
‫חוץ מזה, קבב זה לא ג׳אנק פוד.‬
‫תסיים את הבשר.‬ ‫אתה יכול להשאיר את תפוחי האדמה.‬
‫תרסה! זה חילול קודש.‬
‫אצלנו לא זורקים תפוחי אדמה.‬ ‫תני לי אותם אם הפראייר לא רוצה אותם.‬
‫אימא, גם אני שבע.‬
‫עם הזמן, אבא שלי פיתח‬ ‫אובססיה לתפוחי אדמה.‬
‫לא הייתה אף ארוחה בלעדיהם.‬
‫בבוקר, בצהריים, בערב, אפילו לקינוח,‬
‫הוא דרש לקבל תפוחי אדמה.‬
‫ואז אבא שלי התחיל להשתנות.‬
‫הוא עלה מאוד במשקל.‬
‫העור שלו התכהה.‬
‫בסוף אוגוסט הוא פוטר מהעבודה‬
‫בגלל שבזמן ארוחה במזנון,‬ ‫הוא התנפל על המנהל‬
‫בטענה שהיו לו יותר‬ ‫כופתאות תפוחי אדמה על הצלחת.‬
‫מאז, בכל רגע פנוי,‬ ‫ויש לו בערך 30 שעות פנויות ביממה,‬
‫הוא יושב מול הטלוויזיה,‬
‫וצורך כמויות אדירות של תפודים.‬
‫פחדנו ממנו.‬
‫אוי, כמה פחדנו.‬
‫והוא אמר לנו להכין אוכל.‬
‫והוא זלל.‬
‫פעם הגעתי הביתה וראיתי‬
‫את אחי שרוע ליד הכורסה שלו.‬
‫הוא היה מת.‬
‫והבנזונה ישב בכורסה שלו בשקט‬
‫וראה שעשועון.‬
‫אדון פיוטר, לפי הדירוג באתר IMDb,‬
‫מהו הסרט הגרוע ביותר בעולם?‬
‫״קאטין״.‬ ‫-מספיק קרוב.‬
‫השוטרים אמרו שאחי נחנק מתפוח אדמה,‬
‫ואמרו שמדובר בתאונה מצערת.‬
‫חלפו כמה חודשים.‬
‫עם הזמן, גם אני התחלתי‬ ‫להאמין שזו האמת. אבל אתמול…‬
‫הוא עשה את זה שוב.‬
‫הפעם הוא רצח את אימא שלי.‬
‫אמרתי לשוטר שנכנס בו שד.‬
‫הוא צחק שאני מאמין באמונות טפלות,‬ ‫ושוב רשם…‬
‫תאונה מצערת.‬
‫התקווה האחרונה שלי היא מגרש שדים.‬
‫הייתי הולך לכומר, אבל אני לא עשוי מכסף.‬
‫עשית טוב שפנית אלינו, ילד.‬
‫אבל אני מזהיר אותך:‬
‫אם קרה לאבא שלך מה שאני חושב,‬
‫שאלוהים יעזור לכולנו.‬
‫הגענו.‬
‫זה הבניין.‬
‫מרצ׳ינק, קח איתך נייר טואלט‬ ‫למקרה שתפחד מדי.‬
‫ואתה, תוביל אותנו לבית שלך.‬
‫זה באמת כל מה שיש לכם להציע?‬
‫למה ציפית ב־200 זלוטי?‬
‫בכל אופן, אם יתברר שאני צודק,‬
‫אפילו נייר הטואלט לא יעזור.‬
‫קדימה, אחריך.‬
‫בוס, זה לא קצת מוזר?‬ ‫-מה?‬
‫אם אומרים למישהו גוסס‬ ‫להכין צוואה, זה בסדר.‬
‫אבל אם אומרים לו להכין צואה, זה לא לעניין.‬
‫זאת הדלת.‬
‫למה אתה עומד כמו חזיר על פלטפורמה?‬
‫אנחנו לא בגדיניה. תיכנס.‬ ‫-אוי לא…‬
‫אני לא נכנס לשם.‬
‫היצור הזה הוא כבר לא אבא שלי.‬
‫היצור הזה כבר לא אנושי.‬
‫מדוזה.‬
‫מה הוא רוצה?‬
‫הכול נראה נורמלי במבט ראשון.‬
‫כמו אחרי מסיבת בית פולנית מסורתית.‬
‫זה כלום לעומת הבית שלי‬ ‫אחרי שחגגתי יומולדת 18.‬
‫נראה לי שזה יהיה מקרה קל.‬
‫שקט, מרצ׳ינק.‬
‫גם אם הדירה מסודרת,‬ ‫זה לא אומר שהכול בסדר.‬
‫הלו, אדון מארח!‬
‫הגיעו אורחים!‬
‫בוא נסתכל בחדר.‬
‫הוא ישן.‬
‫או מת.‬ ‫-או אורב, כמו קרפדה.‬
‫תיזהר, מרצ׳ינק. אל תתקרב מדי.‬
‫אוי ואבוי. ראית פעם דבר כזה?‬
‫כן. שלשום, אחרי שמכרו קבבים במבצע.‬
‫אבל שלי לא הצמיח שורשים.‬
‫מגניב, הוא בכלל לא נושם.‬
‫צ׳יפסים! תפלוט אותם או שאני ארצח אותך.‬
‫אני לא יכול להקיא לפי הזמנה.‬
‫אתה!‬
‫מרצ׳ינק, לסגת!‬
‫זה גרוע יותר משחשבתי.‬
‫עד כמה?‬ ‫-לא נורא, אבל חשבתי שיהיה נהדר.‬
‫לצערי, אין לי חדשות טובות.‬
‫אבא שלך הוא ומפירה.‬
‫כלומר, ערפד?‬
‫לא ״ומפיר״, ״ומפירה״.‬
‫הרבה יותר מסוכן מערפד רגיל,‬
‫כי במקום דם, הוא זקוק לעמילן תפוחי אדמה.‬
‫והוא מוכן להרוג בשבילו.‬
‫והכי גרוע, הוא כמעט בן אלמוות.‬
‫כשיורים בו, הוא רק צוחק, ואז…‬
‫הוא רוצח בשביל הכיף.‬
‫לכן אסור בשום אופן להזעיק שוטרים,‬
‫כי הוא ירצח אותם.‬
‫כדי לנצח אותו,‬ ‫נצטרך להמשיך לפטם אותו בתפוחי אדמה.‬
‫השתגעת, בוס?‬ ‫-סמוך עליי, מרצ׳ינק.‬
‫זו הדרך היחידה.‬
‫איך היה?‬ ‫-הוא אוכל.‬
‫אוכל כמו חזיר.‬
‫אבל זה לא מפתיע.‬ ‫הרי נתנו לו תפודים מבושלים כמו חזיר.‬
‫עשרות קילוגרמים.‬
‫אני מקווה שזה ייקח לו כמה זמן.‬
‫איפה דומינו המטומטם? אם הוא ייכשל,‬ ‫זה אומר שבזבזנו שני סירים של תפוחי אדמה.‬
‫מי זה דומינו?‬
‫הלו?‬
‫מה? רגע, יותר לאט.‬
‫מה פתאום?‬
‫ביי.‬
‫אם אתה רוצה לספר לי שהוא לא יבוא,‬ ‫יותר טוב שתשתוק.‬
‫נו?‬
‫-אמרת לי לשתוק.‬ ‫-ז…‬
‫הוא לא ייכנס, אבל הוא מחוץ לבניין.‬
‫הוא עצור.‬
‫הוא שוב יצא לרחוב בלי תחפושת.‬
‫לא פלא שעצרו אותו.‬
‫תעודת זהות מוזרה. ראית, מריוש?‬ ‫זה כנראה הסוג החדש. או הישן.‬
‫אוי, שד!‬
‫רבותיי, חכו. תכף אסביר לכם הכול.‬
‫אל תפריע לו. הוא כותב ואסור שהוא יטעה,‬
‫כי יש לנו רק טופס אחד.‬
‫אבל אני רק…‬ ‫-שקט!‬
‫איזה ריח טוב.‬
‫כזאת ארוחה אני מבינה,‬
‫לא כמו הפיצות הנוראיות‬ ‫שהצעירים של היום אוכלים.‬
‫זה בא מכאן.‬
‫אדפוק בדלת ואגיד שאני צריכה כוס סוכר.‬
‫אולי יזמינו אותי.‬
‫זה החל.‬
‫שחררו את דומינו, או שכולנו נמות!‬
‫עשיתי טעות בגלל שהוא‬ ‫עומד פה ומקשקש לי באוזן.‬
‫אתה רואה מה עשית? תעודת זהות!‬
‫לא, רגע. נגמרו לנו הטפסים, נכון?‬
‫תפוחי אדמה!‬
‫הנה הוא! אדוני, שקט!‬ ‫כבר אחרי עשר בלילה!‬
‫אוי, חולירע… ידיים למעלה,‬ ‫מכנסיים למטה, כסף על השולחן!‬
‫שיט, אני תמיד מתבלבל עם שיר הילדים.‬
‫רק ידיים למעלה!‬
‫תפוחי אדמה!‬
‫הוא הולך למרכז העיר!‬
‫זין על זה!‬
‫עצור או שאני יורה!‬
‫ואני לא יודע לכוון, אז כולנו נמות!‬
‫אולי יהיה אפילו מרק!‬
‫אבל מרק תפוחי אדמה!‬
‫אולי נחיל של חיפושיות תפוחי אדמה?‬
‫אבא, לא!‬
‫לא, בעצם זה דבר טוב.‬
‫הוא כבר לא אבא שלי.‬
‫זה הצליח.‬
‫ומי המנצח?‬
‫בטח לא אתה. תפסנו אותך.‬
‫אבל…‬ ‫-שחררו אותו!‬
‫כן, הוא שד, אבל בלתי מזיק ומבוית.‬
‫מה פתאום שד?‬ ‫אנחנו עירוניים ולא מאמינים באמונות טפלות.‬
‫הוא נסע על אופניים ברמזור אדום.‬ ‫תשלם 200 זלוטי קנס, ויאללה הביתה.‬
‫או שנרשום לך דוח, אבל זה יעלה יותר. חבל.‬
‫- הסוף -‬
‫״מגרש שדים בפחות מ־300‬
‫בעצם זה עולה 200,‬ ‫קצת יותר אם צריך חשבונית‬
‫תיזהר, תחת־זבוב, אתה תחטוף בעיטה בתחת‬
‫תיזהר, טוּסִיקְפֵר, הוא מכוון אליך.״‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬