EN NETFLIX-SERIE
Poteter!
VAMPYR
Potedes!
Pottiter!
Skynd deg, mamma.
Jeg legger dem på nå. Gå bort fra døra. Ikke tirr ham.
Kno…
Gi meg knollene!
Mamma.
Jeg kommer med dem.
Åpne.
Tadziu. Pyry med dill.
Pyry ligger mellom Ursynov og Piaseczno.
Poteter med dill.
Dill er æsj.
-Jeg er ikke dillofil. -Jeg prøvde så hardt. Hva skal jeg gjøre?
Fjern den, for helvete.
-Vær så god. -Gi meg den!
Ikke nok!
Jeg ga deg alt. Det er ikke mer.
Du spiste det!
Jeg smakte bare for å sjekke om det var nok salt.
Nei, Tadek!
Jeg vil ha raspeballer.
Når er de ferdige?
-Stein! -Saks!
Fa… Ok.
En, to, tre!
-Stein! -Saks!
Pokker, hva er galt?
Ok, én gang til.
-En, to, tre, saks! -Stein!
Faen.
-Har du fått nok? -Å nei.
Domino er ikke en som gir opp.
Men han er en som er fattig.
-En, to, tre, saks! -Stein!
Du jukser!
Du holder på som en taper. Du tar saks hver gang.
Hvis du spiller de samme tallene om og om igjen i lotto,
vinner du til slutt. Det samme gjelder her.
-En, to, tre, saks! -Stein!
Hva er det for sløving? Hva betaler jeg for?
-Du betaler meg for ingenting. -Apropos det, sjef, lønna…
Hva leker vi? Stein, saks? En, to…
Kan ikke tro det, en kunde! Domino, på do.
De kan bli redd ditt hornete ansikt.
Jeg visste noen ville komme straks sjefen la en stinkbombe på do.
-Kan jeg gå inn? -Ja. Byggetjenester eller besettelser?
-Det er vel det siste. -De lar deg ikke tjene penger.
Men sett deg ned, gutt, og si hva som foregår.
Politiet sa at det var en ulykke, for de tror ikke på overtro.
For to hundre zloty tror jeg på hva som helst.
Med mindre du vil ha faktura. Da er det dyrere å tro.
Nei. Jeg trenger ingen faktura.
Vi tar det fra starten. Pappa har ikke alltid vært sånn.
For bare noen få år siden
så han ut og tenkte som de fleste menn på hans alder.
Vent her på pappa.
BABYLUKE
Bare en vanlig far.
Faren min har alltid likt poteter.
Det er…
I alle former.
Som mos, båter, skiver, puré, chips, raspeballer og kroketter.
-Bli ferdig, gutt, for jeg blir sulten. -Ok, til poenget.
Først tenkte ingen over det.
-Takk for maten. -Takk for hva? Tok én tugge og sa takk.
Du har spist noe dritt ute igjen.
Jeg er bare mett.
Dessuten er ikke kebab dritt.
-Spis koteletten. Du kan droppe poteten. -Teresa! Ikke bann.
Vi kaster ikke potetene. Gi meg dem om han ikke vil ha dem.
Mamma, jeg er også mett.
Over tid ble pappas potetbesettelse sterkere.
De måtte være med i alle måltider.
Til frokost, lunsj, middag og til og med dessert
krevde han å få servert poteter.
Og enda verre, faren min begynte å forandre seg.
Han la veldig på seg.
Og huden hans ble mørkere.
I slutten av august fikk han sparken
fordi han ved et måltid i kantina angrep sjefen
som visstnok fikk flere raspeballer enn ham.
Siden da har all fritiden hans, og det er omtrent 30 timer om dagen,
blitt tilbragt foran TV-en
hvor han inntar stadig økende mengder knollvekster.
Vi var redde for ham. Å, så redde vi var.
Og gammer'n ba oss lage forsyninger.
Og han slukte det.
En gang jeg kom hjem, lå broren min ved lenestolen hans.
Han var død.
Og jævelen satt stille i lenestolen
og så på et spørreprogram.
Mr. Piotr, ifølge IMDb-rangeringen, hvilken film
var den verste filmen i verden?
-Katyn. -Godt nok.
Politiet sa at en potet kvalte broren min og kalte det et hendelig uhell.
Det gikk noen måneder.
Etter hvert godtok også jeg den versjonen, men i går gjorde han det igjen.
Denne gangen drepte han moren min. Jeg sa til politiet at gammer'n er besatt.
Han lo av at jeg var overtroisk, og igjen skrev han:
"Hendelig uhell".
Siste håp er en eksorsist.
Kunne brukt en prest, men jeg driter ikke penger.
Det var rett å komme til oss med dette.
Men jeg advarer deg,
hvis fatter'n din har blitt det jeg frykter,
akk og ve for oss alle.
Vi er fremme. Det er denne leiligheten.
Marcinek, ta med dopapir i tilfelle du blir for redd.
Og du, gutt, før oss hjem til deg.
Er det virkelig alt du har å tilby?
Hva forventet du for to hundre?
Uansett, om det viser seg at jeg har rett, hjelper selv ikke dopapiret.
Følg meg. Du først.
-Sjef, virker ikke dette litt rart? -Hva da?
Om du driter i noen, skjer det ingenting.
Men om du driter på noen,
er et plutselig en stor greie.
Denne døra.
Hvorfor står du som Napoleon på slagmarken?
-Det er ikke Waterloo. Gå inn. -Nei.
Jeg går ikke inn dit.
Denne tingen er ikke faren min mer.
Denne tingen er ikke et menneske mer.
Pingle.
Hva er det han vil?
Alt ser normalt ut ved første øyekast.
Som etter en tradisjonell polsk fest.
Han skulle sett huset mitt etter 18-årsdagen min.
Jeg tror det blir en enkel sak.
Hysj, Marcinek.
At det er ryddig, betyr ikke at alt er ok.
Hallo, vert!
Gjestene er her!
La oss sjekke rommet.
Han sover.
-Eller er død. -Eller han lurer som en padde.
-Forsiktig, Marcinek. Ikke gå for nær. -Jesus. Har du sett noe lignende?
Ja. Her om dagen etter tilbudet på kebab.
Men min hadde ikke spirer.
Kult, han puster ikke engang.
Chips! Kast dem opp, eller så dreper jeg deg.
Jeg kan ikke gjøre det på kommando.
Du!
Marcinek, retrett!
Det er verre enn jeg trodde.
-Hvordan? -Ikke ille, men jeg forventet noe flott.
Dessverre har jeg ingen gode nyheter.
Faren din er en vampuré.
Hva, en vampyr?
Ikke en vampyr, men en vampuré.
Mye farligere enn en vanlig vampyr, for heller enn blod,
må han ha potetstivelse.
Og han er villig til å drepe for det.
Det verste av alt er at han er nesten udødelig.
Et skudd vil bare få ham til å le, og så dreper han for moro skyld.
Derfor kan vi ikke, Gud forby, ringe politiet,
for han vil drepe dem.
For å slå ham må vi fortsette å feite ham opp med poteter.
-Er du gal, sjef? -Stol på meg, Marcinek.
Det er den eneste måten.
-Gikk det bra? -Han spiser. Som en gris.
Men det er ikke overraskende. Vi gir ham jo dampede poteter til griser.
Dusinvis av kilo.
Jeg håper det tar en stund. Faen, hvor er den idioten Domino?
Feiler han, kastet vi bort to panner poteter.
Hvem er Domino?
Hallo?
Hva? Vent. Sakte.
Hvorfor det?
Snakkes.
Hvis du skal si at han ikke kommer, bør du holde kjeft.
Vel?
-Jeg skulle holde kjeft. -Fa…
Han kommer ikke opp, men er utenfor huset.
Politiet arresterte ham.
Idioten er ute uten forkledning igjen.
Ikke rart de arresterer ham.
Rar legitimasjon. Så du, Mariusz? Er vel den nye. Eller den gamle.
Faen, en djevel.
Vent, mine herrer. Jeg forklarer alt snart.
Ikke forstyrr, han skriver og må ikke gjøre feil.
Vi har bare én blokk.
-Men jeg… -Vent!
Det lukter godt.
Det er en slik middag jeg forstår,
ikke de forferdelige pizzaene de unge spiser i dag.
Det kommer herfra.
Jeg banker på og sier at jeg må låne sukker.
Kanskje de inviterer meg inn.
Det har begynt.
Slipp Domino, ellers dør vi alle!
Jeg gjorde feil, for han sto og pratet i øret mitt.
Ser du hva du har gjort? Legitimasjon! Nei. Vi er jo fri for blokker.
Poteter!
Han der! Vær stille, sir. Klokken er over ti.
Hender opp, buksa ned, gi meg penger i hendene.
Faen, jeg sier alltid det barnerimet. Opp med hendene!
Poteter!
Han skal til sentrum.
Faen ta dette!
Du! Stopp, ellers bruker jeg pistolen!
Og siden jeg skyter dårlig, dør vi alle!
Kanskje de har suppe.
Men potetsuppe.
Hva med en sverm potetbiller?
Pappa, nei!
Nei, vent. Det er bra.
Han er ikke faren min mer.
Det fungerte.
Og hvem er på topp nå?
Definitivt ikke du. Vi har deg!
-Det… -Slipp ham, mine herrer.
Ja, han er en djevel. Men harmløs, han er temmet.
Hvilken djevel?
Vi er byfolk, vi er ikke overtroiske. Han kjørte sykkel på rødt lys.
Bestikk oss, gi oss 200 zloty.
Eller vi kan skrive bot, men det er dyrere. Ikke verdt det.
SLUTT
Eksorsist for under tre hundre
Det koster faktisk to hundre Ved faktura, blir det mer
Pass deg, Belzepromp Du skal få juling
Pass deg, Rumpifer Han sikter på deg
Tekst: Susanne Katrine Høyersten