BASERET PÅ EN SAND HISTORIE
Kom med noget vand. Hun er ved at besvime. Skynd jer!
Frue! Der er adgang forbudt i lastbilerne. Kom venligst ud.
I SOLSORTENS LAND
Farfar? Jeg så en rødfisk i floden i dag.
- Er det rigtigt? - Jeg legede derovre, da jeg så den.
Sludder. Der har ikke været fisk i floden, siden krigen sluttede.
- Du lyver. Du lyver altid. - Hold kæft.
- Hold så kæft. - Tal ordentligt.
Jeg tager derned, næste gang de kommer med lig.
Edon, du må ikke lege nede ved floden. Hvor tit skal jeg sige det?
- Goddag, alle sammen. - Goddag, Haxhi.
Det bliver vist helt op til 37 grader i dag.
Så kommer vi alle til at svede.
Jeg går nu, svigerfar. Hav det godt.
Du må også have det godt.
Jeg vil bare sige til jer, at det er en virkelig fin mulighed -
- og jeg synes, at I skal udnytte den.
Men jeg kan jo ikke tvinge jer til noget.
Har du tænkt over, hvad folk vil sige, Zamira?
Jeg aner da ikke, hvad folk vil sige. Folk snakker altid uanset hvad.
Jeg vil aldrig give andre grund til at tale om mig bag min ryg.
Folk vil sige: "Hustruen til ham, der er forsvundet, kører bil."
De vil sige alle mulige grimme ting om mig bag min ryg.
Jeg vil gerne.
Jeg har engang kørt traktor -
- men Ilir var bange for, at jeg skulle fare vild, så jeg droppede det igen.
- Kan jeg få et kørekort? - Naturligvis.
Læreren viser dig det hele.
Læreren? Står kvindeforeningen ikke bag det her?
Emine, foreningen betaler, men det er andre, der underviser.
- Er læreren en mand eller en kvinde? - Det er da lige meget.
Det vigtigste er, at man får et kørekort, for så er det nemmere at få job.
Jeg skal have besked i løbet af ugen, for de vil ikke vente længere.
Kan far finde ud af at fiske?
Kom. Lad os gå nu.
Svar mig nu, mor.
- Hvordan gik turen, svigerfar? - Jeg klarede det med nød og næppe.
Jeg solgte en i dag.
- Jeg var nødt til at give rabat. - Det er fint nok.
De producerer ikke nok, og folk køber ikke så meget honning.
Kun 30 euro?
Hvad skal jeg med det her, Zamira?
Man kan ikke købe andet end mel og olie for de penge.
Gid jeg kunne betale dig mere, Edona. Det er svært at skaffe donationer.
Kom, Mihrije. Det er din tur.
Må Gud hjælpe os.
- Får vi mere i denne måned? - Nej, det er det hele, Mihrije.
- Må jeg også få Hyrijes penge? - Hvorfor er hun ikke selv kommet?
De har fundet hendes mand og søn.
Så kvittér for hende.
Hun er heldig. Nu behøver hun ikke mere gå i panik, når det banker på døren.
Spurgte nogen ind til kørekortet?
Nej, det spurgte ingen om.
Selvfølgelig ikke. Der er kun to dage tilbage.
Hvad med dig?
Vi har en bil, men vi mangler en chauffør.
- Vi kunne godt bruge hjælp i byen. - Du gør det, Fahrije.
Naza har ret. Tænk over det.
Det, du gør, påvirker hele familien. Uanset om det er godt eller skidt.
Selvom du tror, at min søn er død, så er jeg jo stadig i live.
Jeg kan ikke være afhængig af dig, svigerfar. Det ved du også godt.
Børnene er ved at blive store, og jeg må tænke lidt længere frem.
Du skal kende din plads i den her familie.
Hold til højre.
Bare bliv i den her bane.
Bare tag det roligt. Fint. Bare hold dig i din egen bane.
Fint. Sæt den i anden gear.
Fint.
Den er ikke ny, men den kører fint.
Det er en fin bil.
Og værsgo.
Vi er meget glade for Deres samarbejdsvilje.
Det var en fin idé. Men vi må snart få udarbejdet den nye kontrakt.
- Vi er nødt til at vente lidt. - Hvorfor?
Folk kan godt lide hjemmelavet mad. Det sælger godt.
Hvis vi finder midlerne, prøver vi igen, men vi har mange udfordringer lige nu.
Hvad? Vi taler kun om at lave ajvar, ikke om at bygge huse.
Tak.
Hav det godt. Farvel.
Jeg vil ikke gå ind i noget, hvis jeg er usikker på, om jeg kan klare det.
Din supermarked-ven sagde, at han kunne sælge det, som kvinderne producerede.
Det er ikke så enkelt. Vi har store økonomiske problemer i foreningen.
Hvis foreningen lukker, mister vi en masse penge til kvinderne.
Vi har hverken brug for penge eller hjælp, Zamira. Vi har brug for arbejde.
Vi er ved at blive sindssyge. Kan du ikke se, at vi har det skidt?
Tror du da, at jeg har det godt? Og du har faktisk et arbejde, Fahrije.
- Og hvad med de andre kvinder? - Jeg vil ikke tale om det.
Jeg går ikke ind i det her, og det bør du heller ikke.
Jeg vidste ikke, at du røg.
Det gør jeg heller ikke.
Jeg tænder bare en indimellem.
Du siger ikke noget til farfar.
Jeg bad Vera om skolebøgerne, men hun ignorerede mig.
- Emines datter? - Den luder.
- Hvem har lært dig at tale sådan? - Hun sagde det samme til mig.
Jeg taler med Emine. Hun plejer at lade os overtage bøgerne.
- Jeg gider ikke at have dem nu. - Har du da penge til at købe bøger?
Du dagdrømmer meget.
Tja, Emine. Du er altid lidt på tværs.
- Min svoger bliver sur. - Men spørg ham nu bare.
Jeg har spurgt om det med kørekortet. Han havde nær slået mig ihjel.
Så jeg tør da slet ikke spørge ham om det med at arbejde.
Det er nemt for dig, Fahrije. Din svigerfar er så omgængelig.
- Min svigerfar er vanvittig. - Du kan da i det mindste spørge ham.
Edona gjorde i det mindste et forsøg. Det har ingen af jer andre gjort.
I skal arbejde hjemme hos mig.
Alle kender mig og ved, at vi er en god familie.
Ja. Alle kender dig.
De ved, at du kører bil og arbejder inde i byen.
Og hvad så?
Ja, Fahrije...
Jeg er ked af at sige det -
- men hele byen sladrer om dig.
Om at du kører bil, om at du tager alene til Pristina. Og om at du arbejder.
Det værste er, at de siger, at hvis Agim var i live -
- så ville han skamme sig over dig.
Tror I, at det kan fungere på den måde?
Sagtens. Vi har lavet ajvar hele vores liv.
Vi ved alt om, hvordan man laver det.
Har I en officiel virksomhed?
Ja, det har vi.
Vi er ved at åbne den nu, og jeg er direktør.
Og hvad med pengene?
- Pengene til opstarten? - Jeg har penge.
Bare sig, om De kan sælge det. Så skal vi nok sørge for resten.
Vi kan godt give jer nogle hylder her i supermarkedet.
Hvis det sælger, får I en andel af salget. Ellers får I produkterne retur.
- Er det et problem? - Nej, det er det ikke.
- Fint. Tillykke til os alle. - Mange tak.
Direktør?
Jeg var jo ikke med som din bodyguard. Jeg var nødt til at sige noget.
Hvad er der galt? Ligner jeg ikke en direktør?
Jo, det gør du da.
Men jeg var bare overrasket over, at du kendte det ord.
Bare fordi man er gammel, behøver man ikke at være dum.
- Gammel? Du er da stadig ung. - Ja da. Jeg er både ung og dum.
Du kunne da godt have fortalt, at han var så flot.
- Så havde jeg da pyntet mig lidt. - Hold nu kæft.
Du godeste, Fahrije. Er du kommet noget til?
Forbandede idioter...
- Lad det ligge. - Er du okay?
Skal vi ordne det? Vær forsigtig.
Lad det være.
Ludere!
Tag lige tapen i bagagerummet.
Hold her.
- Mor? Hvem ødelagde vores vindue? - Ikke nogen.
Hvordan gik det så i stykker?
Det var et uheld.
Må jeg også få lov til at tape det?
Pas på fingrene.
Hvem ødelagde det?
En af dem, der sad på caféen.
Så du hvem?
Jeg har jo sagt til dig hundrede gange, at det, du gør, påvirker hele familien.
Uanset om det er godt eller skidt.
Hold dig væk fra det område.
- Ja? - Jeg har en bordsav, som jeg vil sælge.
Vi har ikke brug for den. Beklager, men vi allerede rigeligt med save.
De kan få den billigt. Den tilhørte min mand.
Du burde nok have været mere forsigtig, for du har lige mistet din dronning.
Din fejl.
Det er syv år siden, at folk blev deporteret.
De blev myrdet eller sendt i fængsel, og mange af dem er stadig savnede.
Ved mindehøjtideligheden for de faldne og savnede personer fra Velika Kruša -
- var der folk fra hele Kosovo -
- inklusive aktivister, ambassadører og kendisser...
- Der. - Hvem af dem?
Spol lidt tilbage.
- Der. - Ham her?
Lad os se, om...
- Han drejer ikke hovedet. - Men det er hans jakke.
Jeg kan klippe det ud og melde det, og så må vi se, hvad vi gør derfra.
Det er ikke nok, Ardian.
Du ved godt, hvor de har taget dem hen -
- og hvad der er sket med dem. Måske er Agim der.
Vi gør, hvad vi kan -
- men det her er politik, og vi kan derfor ikke gøre ret meget.
- Hvornår kommer de med flere døde? - Snart. Spurgte du ind til dna-testen?
Når han er klar... Jeg holder dig opdateret.
Ja. Vær forsigtig. Den er lidt tung.
- Hvorfor tager de fars bordsav? - De har købt den.
- Har du solgt den? - Jeg havde brug for pengene.
- Sælger du virkelig fars sav? - Jeg ved godt, det gør dig ked af det.
Du ved ingenting. Kommer der noget godt ud af at sælge den?
Så må du jo hellere sælge alting til dem.
Drenge, lad bordsaven stå. Stil den ned!
- Vi har betalt for den. - Så tag pengene og skrid.
- Svigerfar... - Jeg har sagt det, der skal siges.
Gå indenfor, Edon.
Den sav betyder lige så meget for mig som for dig. Men jeg har intet valg.
Jeg vil åbne en virksomhed med kvinderne fra Kruša. Vi skal fremstille ajvar.
- Og derfor ville du sælge saven? - Jeg har brug for pengene.
- Hvor skal jeg ellers få penge fra? - Og hvad så, når min søn kommer hjem?
Hvis han kommer tilbage.
Hvis han kommer tilbage, vil han godt kunne forstå det.
Mor?
- Kom, Naza. - Det er de største, jeg har.
- De er fine. - Og nogle glas.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Sæt dig ind. Så kører vi hen til Lume.
Giv mig også bakken med skeerne.
Gå bare indenfor, så følger jeg hende lige ud til døren. Tag fat i den side.
Jeg kan godt lave noget derhjemme, Naza.
- Hvor meget? - Jeg kan sagtens lave 20 glas.
- Jeg skaber problemer for dig, Lume. - Sludder. Jeg vil gerne være med.
Du kan ikke gøre det her alene.
- Tag fat, Naza. - Tusind tak.
Selv tak. Hav en god dag.
Det er jo det glade vanvid. Hun samler glas dagen lang.
Bare ignorer dem.
Lige så snart jeg får solgt noget, får du penge for peberne, Bahri.
Vi har i al fald brug for penge til at købe nye forsyninger.
- Bare rolig. Jeg er selv helt rolig. - Der er plads til en til.
- Er det dig, der kører bilen? - Ja.
- Siden hvornår? - Jeg har lige fået kørekort.
- Mange tak. - Det var så lidt.
- Skal vi drikke en kop kaffe sammen? - Hvad?
- Lad os drikke en kop kaffe. - Jeg går ikke på café, Bahri.
Du skal nok få penge for peberne snart. Bare rolig.
- Det er altså bare en kop kaffe. - Hav en god dag.
- Tag lige tasken med op. - Jeg har lyst til at kvæle dig.
- Hvad fanden er der galt med dig? - Jeg hader dig af hele mit hjerte.
- Nå? Skal jeg så begynde at græde nu? - Du græder aldrig.
Du græder først, når far kommer hjem, for så går alle dine planer i vasken.
Du kan også sælge det her billede for at skaffe penge.
- Så er det godt. - Gid de havde taget dig fremfor far.
Du vil slet ikke have, han kommer hjem. Du er en luder. Præcis, som folk siger.
Det er den nemmeste måde at finde Agim.
Du eller børnene må aflevere en blodprøve.
Alle i landsbyen har gjort det samme.
Vi slår ham ikke ihjel ved at undersøge det.
Onkel Haxhi, blodprøven gør det nemmere for os...
Det er ikke nødvendigt!
Hav det godt.
Jeg tror, at vi skal presse lidt mere på, Fahrije.
Jeg ved godt, at det er svært for dig...
Jeg kan ikke tvinge ham til noget. Han vil ikke.
Dna-prøven vil gøre det hele meget nemmere.
For jer. Det bliver aldrig nemt for os.
- Hav det godt. - I lige måde.
- Hav det godt, Fahrije. - I lige måde.
- Så tager jeg dem her. - Kom nu. Skynd jer.
Der kommer en masse mennesker. Gør jer nu klar, og lad os komme afsted.
Der er gået syv år, og vi ved stadig ikke, hvad der er sket med vores kære.
Vi er samlet her i dag, og det vil vi fortsat gøre -
- indtil vi finder alle de savnede.
Vi står her foran regeringsbygningen -
- for at udtrykke vores frustration over -
- deres manglende engagement i forhold til at finde vores kære.
Hvad kan vi ellers gøre?
Hvem kan vi ellers bede om hjælp, når der ikke er nogen...
Når der ikke er nogen, der lytter til os?
Politikerne er ligeglade med os -
- men de skal vide en ting:
Vi kan ikke blive frie.
Kosovo bliver ikke frit, før vi kender de savnede mænds skæbner.
De savnede kvinder og børns skæbner.
Regeringen gør intet.
De har flotte møbler på deres kontorer. Gode lønninger.
De er da ligeglade med, at vi går og venter.
Vores regering, internationale organisationer og det civile samfund -
- må lægge pres på Serbien -
- så vi kan få oplyst, hvor massegravene ligger.
Hvor vores mænd, drenge, piger og børn er.
Hvorfor skal vi herhen hvert eneste år?
Fordi vi ikke har noget andet sted at gå hen.
Tror du, at de også smed far i vandet her?
Det ved jeg ikke.
Hvad nu, hvis han slap væk, mor?
Folk løber. De flygter. Især når de bliver bange.
Vi kan jo ikke vide, om de smed ham i vandet her.
Svigerfar, jeg ordner lige dem her, og så tager jeg hen til Naza.
Vi tager ind til manden i supermarkedet, så han kan smage vores ajvar i dag.
Jeg håber, at han kan lide det.
Alt i orden.
Så kører jeg.
Det smager dejligt. I er meget dygtige.
Tillykke til os alle.
- Fahrije... - Hvad laver du her?
- Du bad jo om hjælp. - Ja. Men du må hellere gå hjem.
Lad være at kigge på ham. Bare tag en.
- Det er gode pebere, hva'? - Nogle af dem er lidt svære at skrælle.
Zana? Kom ned og hjælp til.
Nej, vi er nok her, og hun kommer også til at knokle, når hun bliver stor.
Hun kommer til at gå i skole, så hun får et bedre liv uden alt sådan noget her.
Skole eller ej. Hun vil først og fremmest være kvinde.
Hun slipper forhåbentlig for at blive gift som helt ung. Jeg var selv purung.
Du er stadig ung. Du kan blive gift igen.
Jeg er ikke din mor, men jeg vil råde dig til at gøre, som du vil.
Men du har ikke børn.
Vi ved ikke, om vores mænd nogensinde kommer hjem.
Før du bliver giftet væk til en gammel mand, så gør, som det passer dig.
Hvad skal jeg gøre?
Skrælle peberne. Har du vasket hænder?
Jeg går hjem nu. Jeg skal ordne nogle ting, men jeg kommer igen i morgen.
Alt i orden.
- Hun kunne ikke lide min bryllupssnak. - Hold nu op, Naza.
Ja, ingen af jer kan lide, når jeg taler om ægteskab -
- men I kommer til at fortryde det. Det garanterer jeg.
Mor? Vandhanen er gået i stykker, og der er vand over det hele.
Bare kom herud. Jeg skal nok kigge på det.
- Ved du, hvordan man ordner det? - Ja.
For jeg plejede at kigge på, når min far reparerede ting derhjemme.
- Skal jeg holde den for dig? - Nej.
Flyt dig lidt, ellers bliver du våd.
Måske er det fint, hvis du også begynder at lære nogle ting.
Nu fik jeg så ødelagt den igen.
Fahrije?
- Hej, Fahrije. - Lume?
Lume fortalte, at hun havde lavet ajvar til dig. Jeg har også taget noget med.
- Vi har vel ikke gjort noget forkert? - Slet ikke. Kom indenfor.
Nej, vi kommer ikke ind, men er det okay at komme med det sådan her?
Det er fint, Emine. Men kom nu ind og få en kop kaffe. Det siger ingen noget til.
Det er selvfølgelig rigtigt.
Værsgo.
- Kan du godt bære dem? - Ja.
- Fortæl os om dit bryllup. - Det har jeg jo gjort hundrede gange.
- Kom nu. - Hvad vil I vide?
Jeg var rædselsslagen, da gommen kom ind.
Han var ikke noget særligt. Høj, tynd og med et stort overskæg.
Jeg var bange for, at hvis jeg rørte ved ham, så ville han falde omkuld.
Men han var også bange for mig. Han syntes, at jeg så høj ud.
- Dig? Høj? - Jeg havde jo høje hæle på.
Han syntes også, at jeg så tyk ud, og jeg havde masser af pynt i håret.
Heldigvis var vinduet lukket.
Ellers var han sprunget ud af det.
Hold nu op. Du snakker altid så meget.
Haxhi er indenfor, og han bliver flov, hvis han hører den slags.
- Haxhi kender da alt til den slags. - Ti nu bare stille.
Men vi elskede hinanden højt.
- Hvordan går det? - Fint.
Husk at tørre lågene af.
- Er der mange tilbage, Emine? - Ja.
Ryk dig lidt, Naza.
- Hvor er viskestykkerne, Fahrije? - Her.
Vær lige stille. Hallo? Ja?
Indimellem behøver man ikke at vide så meget, hvis man bare har et talent.
Eksempelvis i forretningslivet, til hverdag eller noget helt tredje.
Kan folk ikke lide vores ajvar? Sælger den ikke godt?
- Det ser godt ud, ikke? - Jo, meget.
- Er der noget, I vil ændre på? - Nej, det ser fint ud.
- Burde de stå et andet sted? - De står fint her.
Jeres ajvar er virkelig lækker.
Næste gang skal I sætte en etiket på med navnet på virksomheden.
I kunne også skrive "hjemmelavet ajvar". Det er op til jer.
Lad være med at kigge.
Jeg kigger ikke. Og desuden er jeg din mor.
Men du er en pige, mor. Så du må ikke kigge.
Vask dig på ryggen, hvis du ellers kan nå.
Jeg kan godt nå. Jeg er ikke et lille barn mere.
- Giv mig lige et håndklæde. - Sluk først for vandet.
Giv mig det lige. Og lad være med at kigge.
Du godeste. Se lige engang.
Hvad har de dog gjort?
Kom her, Lume. Lad os stille de hele glas herover.
Jeg henter lige en kost.
Tag også et par skovle med.
Hvorfor smider du med sten?
Du ødelægger jo ruderne.
Vær glad for, at du er kvinde. Ellers havde jeg grebet det anderledes an.
Åbn lige værktøjskassen for mig.
Giv mig limen.
Og lad os så ordne rammen. Jeg har købt nyt glas til den.
Mor blev virkelig gal, da jeg ødelagde den.
Du burde heller ikke tale sådan til din mor.
Det ved jeg godt. Men når jeg hører, folk snakker, bliver jeg bare så vred.
Kunne du godt tænke dig at have et job og kunne køre bil, når du bliver stor?
Det tænkte jeg nok.
Se. Ikke så dårligt, hva'?
Ema har en masse billeder af sin far.
Hendes hus blev heller ikke brændt ned som vores. Godt, vi fandt dette billede.
Jeg ville ønske, at jeg havde flere billeder -
- hvor man kunne se ham tæt på.
Nu er der ingen, der kan se, at rammen har været i stykker.
Din mor bliver også glad, når hun ser det.
Læg dem på bagsædet. Der er ikke mere plads her.
- Hvad med den kaffe? - Vi har talt om det, Bahri.
- Det er jo bare en kop kaffe. - Vi har talt om det.
- Kom nu. - Hvad laver du?
Er du blevet sindssyg? Du er jo sindssyg, Bahri.
Din ulækre, vanvittige, klamme...
Gå væk!
Fjern dig! Lad mig så være!
Du er så klam!
Din store lort!
- Zana? Lad os dække dem til. - Tag fat der.
Måske er det bedre at dække dem til med nylon. Hører du?
- Skal vi bruge nylon? - Stenen er nok, mor.
Kom nu med ind, ellers bliver du bare syg.
Du skal ikke blive forskrækket. Det er helt normalt i din alder.
Jeg har bind liggende her.
Det ved jeg godt. Jeg tog selv et bind sidste gang.
Er det her anden gang?
Du er ved at blive voksen, min skat.
Du skal ikke græde, mor.
- Goddag. - Goddag.
Jeg har ringet efter dem.
- Det var godt, onkel Haxhi. - Det er en stor hjælp for os.
Det håber jeg.
Kom indenfor.
Lige et øjeblik. Forsigtigt.
Sådan. Det er fint.
Han vidste alt om arbejdet med bier.
Jeg kan ikke huske, at han nogensinde blev stukket.
Han var et stille gemyt.
Selv da han var lille, var han meget rolig.
Han var så glad, da han gik og byggede staderne.
Jeg savner ham, svigerfar.
Det gør jeg også.
Vi gør det ikke for din skyld, men for vores egen skyld. For vores alles skyld.
Værsgo, her er en sæk mere.
Se lige, hvor lækkert det ser ud, Fahrije.
Det dufter virkelig godt.
Der er vist kommet nok i nu.
Jeg har hentet noget mere.
De bliver virkelig fine.
Hold den, så sætter jeg den på.
- Åh, det klæber selv? - Ja, det gør det.
- De er virkelig flotte. - Ja.
- Har I talt, hvor mange glas der er? - Hvorfor har nogle låg den her farve?
- Se, mor. - Virkelig flot.
Bare sæt dem lidt mere lige.
Du fortjener at danse og more dig og at gøre, som du har lyst.
Hvis vi var forsvundet under krigen -
- så ville vores mænd have giftet sig igen efter en måned. Med yngre kvinder.
Kan I lide den her musik?
Ja, det er fint.
Lad mig få en cigaret, Naza.
Kom nu. Op at stå. Vi skal danse.
Kommer du også, Zana?
Fru Fahrije?
Du skulle ikke have rørt ved den. Du skulle have kaldt på mig.
Mor var faktisk ved at ordne den, men så forstyrrede jeg hende.
- Goddag. - Hvordan går det, Fahrije?
Man skal binde noget snor godt fast om røret.
Edon...
Denne gang fandt de tøjet...
Her er skruetrækkeren, farfar.
Åh, min dreng...
Nu ordner vi det sammen.
- Fahrije? - Ja?
I må gerne komme med nu.
Jeg venter på dig her.
Det er nummer 087.
Fahrije, det er det her...
Her er uret.
Og jakken, som du beskrev.
Vil du have noget vand?
Det tilhører ikke min mand.
Det er ikke hans tøj.
Hør nu... Tøjet har været gravet ned længe og er blevet ødelagt.
I tager fejl.
I 1999 fandt en af Kosovokrigens største massakrer sted i Velika Kruša -
- hvor over 240 mennesker blev dræbt eller fordrevet fra byen.
I dag savnes stadig 1600 mennesker i Kosovo. 64 af dem er fra Velika Kruša.
Nogle mener, at de blev druknet i floden eller slået ihjel i skoven.
Andre håber, at de vender tilbage i live.
Fahrije Hoti driver stadig en succesfuld virksomhed.
Hun ansatte over 50 enker fra Kruša -
- og hun eksporterer varer til mange europæiske lande.
Sidste gang, jeg besøgte hende, forhandlede hun om eksport til USA.
Hendes børn arbejder i virksomheden og arver den en dag.
Haxhi lever ikke længere.
Baseret på en sand historie.
Nogle af scenerne i filmen er fiktion og er ikke baseret på rigtige hændelser.
https://danishbytes2.org .::TWA - Your Source Of Quality!::.