UNA SÈRIE DE NETFLIX
Deu ser per aquí a prop.
Creus que és cert?
El que diuen del noi, que és fill del llop?
Molt bé, és igual.
Allà.
- És seva aquesta casa? - No.
- Em podrien dir què fan aquí? - No.
Hi ha activitat sospitosa a l'indret, així que…
Què en penses?
Disculpin, si no em diuen què fan aquí, els hauré de detenir.
Perdonin, però els estic parlant.
S'han d'allunyar ara mateix de la casa.
- Merda. - Bé, ja n'hi ha prou. Estan detinguts.
Un segonet.
Qualsevol cosa que digui es podrà utilitzar en contra…
Aneu a cagar.
Els nens són aquí.
No hauries de tocar-lo.
Per què no?
UN NOU NADÓ
Perquè sí, crec que és cert.
MATA'L
Iaia!
El noi es pot quedar aquí amb la seva germana,
però com a pupil del Consell, la custòdia legal serà nostra.
Basant-vos en quines lleis?
En les úniques que importen.
Les del Consell de Bruixes i Bruixots Fairborn.
Si mai arriba a ser una amenaça per a la comunitat Fairborn,
ens l'endurem.
Ja us fa por el noi.
La guerra ja s'ha acabat, eh?
Gràcies pel te.
Quin nom li posarà?
Sa mare pensava dir-li Nathan.
Nathan.
Al món, sempre hi ha hagut bruixes i bruixots,
Blood i Fairborn.
- Hi ha nosaltres i els fains. - Què són els fains?
Els fains no poden fer màgia
ni els interessa.
Quasi tots els habitants del planeta són fains.
Això vol dir que, quan conegueu algú, haureu de mantenir el secret.
Per què?
Tenen por de nosaltres.
- Les bruixes i els bruixots som dolents? - No.
Però n'hi ha que els domina tant la foscor que, quan els mires als ulls,
et penses que mai més tornaràs a veure la llum.
- Però nosaltres som bones? - Sí.
- I som bruixes Fairborn? - Sí.
Jo soc Fairborn, iaia?
No.
Que soc Blood?
Ets el meu net.
Ets el Nathan Byrne.
De moment, amb això sobra.
Saps com diferenciar un bruixot Blood d'un de Fairborn, com nosaltres?
Se li curen les ferides molt més ràpid.
- Com dorms? - Bé.
Et sents irascible?
- No. - Si pares atenció,
sents com em batega el cor?
No.
Sents hostilitat cap a altres bruixes i bruixots?
No.
- Nathan. - A vegades.
- Cap a qui? - La meva germana.
Perquè és Fairborn?
- No. - Per què, doncs?
Perquè és fastigosa.
Trenta-cinc segons.
Està bé. Més o menys com jo.
Vols saber per què tothom ens odia tant?
Per què els nostres no ens parlen?
És pel que va fer ton pare.
Va matar bruixes i bruixots.
Molts.
Els va tancar,
es va convertir en una bèstia i els va atacar un a un.
Homes i dones.
Nens i nadons.
Els va estripar el coll.
Però això no és el pitjor.
El pitjor és el que va fer després.
Ton pare es pot apropiar dels poders d'altres bruixes i bruixots.
Saps com?
Els arrenca el cor i se'l menja
quan encara està calent.
És un monstre.
És el bruixot Blood més malvat que ha existit.
Li va fer un nen a ma mare, per això es va suïcidar quan vas néixer.
Per això et pregunten si sents com bateguen els cors.
Perquè tenen molta por
que et converteixis en un monstre.
Igual que ell.
Tens somnis violents?
- No. - Et sents irascible?
- No. - Fantasieges de fer mal a la gent?
- Només els seus sentiments. - Com dorms?
En pilotes i amb la finestra oberta. I tu?
Tens somnis violents?
Vaig somiar que cantava en el consell escolar,
però el micro no anava i tot déu m'escridassava.
Què deu significar?
- Et sents irascible? - No crec que sigui res sexual.
Això del micro, perquè és el que deus estar pensant, però…
No crec que sigui això.
- Nathan. - Crec…
No, no em sento irascible.
Sents hostilitat cap a altres bruixes i bruixots?
Molt i molt ocasionalment sento hostilitat cap a tu,
però no vull que t'ho prenguis com res personal.
Si pares atenció, sents com em batega el cor?
No.
Però segur que en tens, de cor?
Quaranta, més o menys.
- T'ho hauries de prendre més seriosament. - Ja ho fas tu pels dos.
Fins al mes que ve.
Ja començo a comptar els dies!
Nois i noies, avui comença una nova alumna.
- Annalise, vols presentar-te tu mateixa? - Tens un boli?
Hola, soc l'Annalise.
Per la feina de mon pare, el meu germà i jo hem canviat d'insti. Érem a Londres.
Però aquest fa bona pinta.
I crec que ja està. Hola.
Gràcies, Annalise. Ens alegrem de tenir-te a classe. Molt bé.
Avui tractarem les equacions diferencials.
GIRA'T ARA
Jessica.
Jessica, creia que no t'hi havien convidat.
Els d'últim curs ens hem colat en la festa del panoli del teu amic.
- Li rebentarem la casa. - Ja, però i la teva disfressa?
Quina vergonya.
- Puto nen. - Quin pal de germà.
- Com va, penya? Us esteu divertint, no? - Sí.
- Els coneixes? - No.
Ei, podeu vigilar amb els fluids?
Saps què? A la pròxima, la festa que la faci un altre.
- Jack! - Què?
Això què és, un règim feixista? Mon pare és un tirà, no ho enteneu.
La pròxima la fem a ca teva.
Visc en una caravana. Hi caben cinc persones.
No ho sabem perquè mai ens hi has convidat.
- Ni penso fer-ho. - Per què no?
- Tinc secrets i merdes, hòstia! - Com què?
La iaia és bruixa.
- Calla! - És cert! A casa, som bruixes i bruixots.
- De bruixot res, ets un borratxo. - També.
- Va, fes-nos un encanteri. - No és només això!
Reps un poder quan fas disset anys,
però només després d'haver rebut tres obsequis
i de beure sang del teu llinatge.
Que raret que ets, tio. Em preocupes.
Al llit del pare i la mare no!
No hauries d'explicar això.
Com?
- Que ets un bruixot. - Només feia broma.
- Ni de conya. - Que sí.
Soc Fairborn.
No feies broma.
- Ets…? - Sí.
- No. - Que sí.
Hòstia.
Ets el Nathan Byrne. No hauria de parlar amb tu.
- Segons qui? - Mon pare.
- Qui és? - És del Consell.
Ja, i a què es dedica?
Dirigeix la Unitat de Protecció del Consell dels Fairborn.
- És caçador? - És el cap dels caçadors.
- I l'ha traslladat aquí? - Sí, i potser té a veure amb tu.
¿Com ha sigut fins ara
ser l'única família de bruixes en un poble de fains?
Has de passar inadvertit.
I ho fas bé?
No gaire.
Per què no has de parlar amb mi?
Ja ho saps.
Un pare malvat?
Un pare malvat.
Tu sembles bona gent.
Considerant-ho tot.
Ja ens veurem, no?
Potser.
Podem parlar de coses de bruixes.
Les bruixes no existeixen.
Espera.
Annalise?
Busques l'Annalise?
- Sí, la coneixeu? - Sí que la coneixem, sí.
És la seva germana i la meva cosina.
No volem que parlis amb ella.
Eh, Nathan!
Et sents irascible, no?
Sents hostilitat cap a nosaltres?
Vinga, tio! A què esperes?
Vinga.
No me la tornes?
Encara que…?
- Res? - Cagat!
T'ho has passat bé?
Sí.
El meu germà és imbècil.
No passa res.
Sí que passa.
I si tenim el gen de la imbecil·litat?
I si tinc fills imbècils?
O nets imbècils?
Però té raó.
- Potser és millor que… - En vols?
La meva família no tria els meus amics.
I la teva?
- No els importa qui són els meus amics. - Doncs au.
Decidit.
Podem ser amics.
- Així de fàcil? - Sí.
Com saps que em caus bé?
Perquè soc una tia trempada.
I de les bruixes i bruixots de l'insti soc l'única que no t'odia.
Les bruixes no existeixen.
Ja.
Com dorms? Sents hostilitat cap a altres bruixes i bruixots?
Fantasieges de fer mal…? Sents com em batega el cor?
Et sents irascible?
Tens somnis violents?
Fantasieges de fer mal a la gent?
Si pares atenció, sents com em batega el cor?
Quedem divendres? Puc escapar-me.
No puc, la Jessica en fa disset. És la seva cerimònia de pas.
Merda. Quin poder tindrà?
Ser cabrona és un poder?
Més o menys. Sí.
Ens veiem al dinar.
Nathan.
Niall, Kieran.
Et vaig dir que no te li acostessis.
Quan vols que parlem d'això que tenim tu i jo?
És que aquesta tensió m'està matant.
A més, crec que el teu cosí n'està gelós.
Ves a la merda.
Molt bé! Fins després!
Imbècil.
Allà.
Jessica, el dia del teu dissetè aniversari,
et dono el primer obsequi.
Gràcies.
El segon obsequi.
Ja saps com t'estimava.
I el tercer obsequi.
Gràcies, iaia.
I ara…
La sang del teu llinatge et corre per les venes.
Beu-te-la i esdevén completa.
Fes enrere el cap, reina.
Ja m'ha arribat.
"Està admesa en el programa de formació de cadets del Consell dels Fairborn."
Seràs caçadora?
Per protegir els Fairborn de la plaga dels Blood.
- No sabia que ho havies sol·licitat. - M'he esperat a tenir-ne l'edat.
Ja em sento diferent.
Més forta.
He llegit què els passa als Blood si no reben la sang quan fan disset anys.
Sembla que agonitzen.
Sembla que tenen convulsions,
que sagnen pels ulls i per les orelles, i que no poden parar de cridar.
I es moren.
Em trauria els ulls només per no veure't més.
Podeu parar els dos?
Aquí no hi ha cap Blood, Jessica.
Ell Fairborn no és.
Alguna cosa deu ser, no?
Sí?
Qui és?
Nathan.
Mama?
He tornat, Nathan.
Volia dir-te una cosa.
Volia dir-te
que em vas matar tu.
Per culpa teva, estic morta.
Tot va ser culpa teva.
Com goses?
Ta mare se n'avergonyiria.
Tant com per suïcidar-se i abandonar els fills?
Demana-li perdó.
No.
Sembla que he descobert el meu poder.
Eh, bruixot Blood!
Què fas per aquí, mala bèstia?
Eh.
T'estic parlant.
Creus que, si m'ignores, pararé?
Doncs no.
Ets un traïdor, igual que ta mare.
Molt bé.
Tu. Acompanya'm.
El fill del Soul O'Brien.
- No et podies barallar amb un altre? - Em va provocar.
I tu, sens dubte, el vas correspondre.
- On anem? - A la seu del Consell dels Fairborn.
- Per què? - Volen parlar amb tu.
- Per què? - Tu què creus?
La Jessica ja ha començat.
- Pot ser molt bona caçadora. - El que fa molt bé és ser cabrona.
T'odia amb totes les seves forces, no?
Sí.
Potser et culpa de la mort de ta mare.
Uau, no hi havia caigut. Gràcies.
Creia que aquest lloc imposaria més.
Era un dir.
Molt bé.
Què és això?
Una recreació.
És la casa de la Rita i el Frank Applewood fa quasi dotze mesos justos.
Soc la Reutger Sillwood.
Cap del Consell de Bruixes i Bruixots Fairborn.
Sento que no ens coneguéssim,
però he supervisat de molt a prop el teu desenvolupament.
Soul O'Brien, cap de la Unitat de Protecció del Consell dels Fairborn.
Avui has atacat el meu fill.
Ha començat ell.
T'ha pegat ell primer?
No.
- Doncs has començat tu. - És un puto plom.
Coneixes la història recent de la bruixeria?
Sé que, al final, el Harry es folla l'Hermione.
Saps que ens van fer les bruixes i els bruixots Blood?
Tens idea del que són capaços de fer?
Del que són capaços de fer homes com ton pare?
El Ron.
Ella es folla el Ron.
Quina decepció.
Bé, doncs ha sigut divertit.
Gràcies.
Hem de deixar de comprar cafè en càpsules. En gastem una barbaritat.
Parla per tu. Jo només me'n prenc un al dia de bon matí.
No sé jo si això és cert, però bé.
Recorda'm que truqui a la Beth. Tinc moltes ganes de parlar-hi.
Quan estudiaves, també trucaves tu a ta mare, no?
No, si ja ho sé, però deu anar de bòlit a la uni.
- O de bòlit al pub, diria jo. - Espero que no.
Si n'està gaudint, això és el que importa.
També ha d'estudiar, no?
Per què no els veiem?
L'encanteri només recupera la història dels objectes.
No van trobar els cadàvers.
La Gemma és encantadora, però crec que l'Aisha…
Què ha sigut això?
No ho sé.
- Queda't aquí. - Frank.
- Espera't aquí. - Ves amb compte.
Veus alguna cosa? Frank?
Frank!
No! Per favor, no!
Si us plau!
Rita!
Frank! Per favor!
Deu meu. No.
No, espera!
- Espera! - Si us plau!
Per favor!
- Llavors, qui eren els Applewood? - El Frank Applewood era un dels deu.
Els deu membres del Consell dels Fairborn
que van prometre buscar i castigar ton pare,
el Marcus Edge, per la massacre de l'acord de pau de Wolfhagen.
Nou estan morts.
Qui queda?
Jo.
Saps què va passar?
A Wolfhagen?
- Va matar a tothom. - Els va estripar.
De cap a peus.
Els va robar els poders i va fugir.
Ningú el va tornar a veure.
Fins al cap de deu anys,
quan va córrer la veu que una Fairborn estava embarassada d'ell.
Allò va resultar ser cert, sens dubte.
Abans que acabi l'any en faràs disset i rebràs el teu poder.
Podries ser un Fairborn normal i corrent.
O podries heretar un costat molt més fosc.
- Molt més perillós. - Què creuen que faré?
Fer-ne disset i començar a matar?
Ja has començat a mostrar signes d'ira i violència.
Nathan, ara mateix el teu poder està latent dins teu.
Es despertarà.
I et canviarà.
És així amb tots els bruixots,
els bons i els malvats.
És veritat que el vas atacar?
No del tot.
Potser. No ho sé.
Ostres, uau. Tres respostes vagues a una pregunta.
Compto que part del que diuen és veritat o es va llançar la bici al cap ell mateix?
No, això ho vaig fer jo.
- Quina estupidesa. - Ja.
- Hauries d'haver-li tallat els frens. - Ho veus?
- Sembles maca, però ets malvada. - Creus que soc maca?
Calla.
- Creus que soc maca. - Fuig.
Com ho fas?
El truc és dir-te a tu mateixa que no et fa mal.
- El truc és això, no? - Sí.
Quin poder creus que tindràs?
La superforça.
La invisibilitat.
Convertir-me en el Hulk quan m'emprenyi.
No ho sé.
El poder de mon pare és la botànica. Això seria bastant guai.
Fer créixer plantes per tot arreu.
L'element de ma mare és l'aigua, però…
no l'he vista mai fer-hi res.
Quin poder tenia ta mare?
Feia pocions.
Estàs bé?
Sí.
Sí…
Sí.
Bona tarda, Nathan.
T'has oblidat del dia que és avui?
- Com dorms? - Bé.
- Tens somnis violents? - No.
- Et sents irascible? - No.
Sents hostilitat cap a…?
Sents hostilitat cap a altres bruixes i bruixots?
No.
Et sents irascible?
No.
Fantasieges de fer mal a la gent?
No.
Si pares atenció, sents com em batega el cor?
No.
Fins al mes que ve.
Vine.
- Vinga! - Annalise.
Au, va!
Hòstia.
- Afanya't! - On anem?
Va, ganso!
No corris tant!
Demostraré el que ets.
Ja, i què soc?
El fill de ton pare.
I tu no hi faràs res?
Fes-ho.
- Ho sabia. - No vol dir res.
Saps ben bé què vol dir.
Torna-ho a fer.
Hòstia.
Merda, merda, merda…
I ara què fem?
Ves-te'n a casa.
Jessica, ajuda'm.
Veus? Jo sempre he sabut el que eres.
Per favor, ajuda'm. Si us plau.
No prefereixes morir a ser un bruixot Blood?
Jo sí.
Ni tu pots curar-te d'això.
Per favor, ajuda'm.
D'acord. Buscaré ajuda.
No et treguis la navalla, sagnaràs encara més.
Nathan.
No parlis. No passa res.
Et posaràs bé.
Aguanta.
Vinga. Vinga, rei.
Nathan. Gràcies a Déu que…
Nathan!
Hòstia, Nathan! Se n'ha anat de l'olla?
Nathan.
Nathan!
Nathan.
Soc Blood.
- Soc com ell. - Mira'm als ulls.
Tu no ets ton pare.
Blood,
Fairborn…
Tant és.
Ets bona persona
i no t'has d'avergonyir de res.
I ara què faré?
Vindran a buscar-te
i faran el que voldran amb tu.
Puc anar-me'n corrents.
Tot sol no te'n sortiràs.
Conec una bruixa.
La Mercury.
Déu meu, ajuda'm. No ho vull fer.
Si arriba el moment que necessites ajuda,
ella te'n donarà.
Ajuda per a què?
Per al que pugui passar, Nathan.
D'acord, doncs anem a parlar amb ella.
Va, comença.
A què?
A llegir.
Iaia?
Se n'ha anat una estona,
Nathan Byrne, fill del Marcus Edge.
Ja ho crec que sí.
Sé qui ets.
El fill bastard del dimoni mateix,
si fem cas al que es diu.
Bé…
Ja soc aquí.
M'has cridat.
- Per què? - La iaia m'ha dit que m'ajudaries.
Em dedico a ajudar a la gent, estimat.
Què necessites?
No ho sé.
Potser necessites respostes. Vols saber qui ets?
Vols saber si per les venes et corre sang perversa?
Digues.
- Quan fas els anys? - En faig disset d'aquí a deu mesos.
Necessitaràs sang del teu llinatge.
- Me la pot donar la iaia. - Potser sí.
Potser no.
En deu mesos poden passar moltes coses.
Pots posar-me fora de perill?
Tinc un lloc segur.
Que hi puguis arribar o no
és una qüestió completament diferent.
- Ets Blood, veritat? - Ens reconeixem entre nosaltres.
Com et puc trobar?
- Què fas? - Dibuixar-te un mapa.
Quan arribi el moment,
tu demana'm ajuda.
Un mapa de què?
Ja saps el que diu la profecia, veritat?
No.
La profecia.
La raó per què t'han mantingut amb vida tant de temps, suposo.
Esperen que es faci realitat, però, si no, bé…
Encara no tenen clar què fer.
Però tu, clarament, els preocupes.
Suposo que per això n'hi ha tants a fora.
Moveu-vos!
Què? Quina profecia?
Va!
Se'ns acaba el temps.
Espero conèixer-te com cal algun dia, Nathan Byrne,
però t'he de dir
que la cosa pinta
bastant malament.
Quan arribi el moment,
tu demana'm ajuda.
- Espera. - Nathan Byrne!
Som del Consell dels Fairborn! Estàs envoltat!
Surt amb les mans enlaire!
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres