UNA SÈRIE DE NETFLIX
Ara has d'estar ben callat.
És hora de començar el conte.
Estàs preparat, Gabriel?
Així és com m'esperava que fos París.
Barets, bona música…
Això és el que buscava.
Tot això.
Tot això i…
tu.
Que a Montana no hi ha tios ni bars?
Soc de Michigan i…
Així no.
Torna al meu pis aquesta nit.
I no marxis.
Queda't.
Que em quedi a viure?
No m'agrada quan te'n vas.
No m'agrada despertar-me sol.
Fa 29 anys que vaig néixer i quatre mesos que et conec,
així que tinc dades prou sòlides com per poder afirmar
que, quan tu no hi ets, la vida no em va tan bé.
Vine a casa meva i no marxis més.
Tu dius el que vols i au, no?
No dic el que vull, dic el que necessito.
Si saps una manera millor per ser feliç,
t'escolto.
Molt bé.
Vaig a dur-ne un parell més.
SORTIDA
Hola?
Hòstia!
- Què vols ara? - Vol veure't.
Com hi has entrat?
M'ha donat una clau.
Escolta, ha sigut una nit molt llarga.
No pots dir-li que no m'has trobat?
Digues-l'hi tu mateix.
ELS INFANTS D'ULTRAMAR
Necessito alè de nit. Que en tens?
Talla la relació i deixa d'esborrar-los la memòria.
Hola, Gabriel.
Fa temps que no vens a fitxar.
He estat ocupat.
Tinc una feina per a tu.
A Anglaterra.
Quina classe de feina?
Res perillós, rei.
Has de trobar-te amb una persona.
Amb qui?
Què co…?
Annalise?
Déu meu.
Què collons…? Estàs bé?
Sí.
Va, anem.
El Consell dels Fairborn, ningú me n'havia parlat.
- Em sap greu. - I molt menys
de la filla d'un caçador del Consell.
Torna a casa abans que em matin per tu.
- Merda, i l'encenedor? - No se'n va enlloc.
D'acord.
Però, abans de continuar,
parleu amb claredat, hòstia.
Hi ha res més que hagi de saber?
- No hi ha més secrets? - No.
Necessitarem provisions.
Tot això en vodka.
Què fa la teva nòvia?
En realitat, no som…
Crec que no som…
Per l'amor de Déu, acaba la frase.
No som nòvios.
No sé què som.
Ja, tant per dir això?
I un encenedor, per favor.
Aquí tens.
Per fer les paus.
Un encenedor de plàstic cutre per estar a punt de morir.
Quina generositat.
Si no el vols, res.
No he dit que no el vulgui, sinó que no t'estic agraït.
Va.
Serà un viatge molt llarg.
Ja.
Potser abans he perdut els nervis.
Et demano disculpes.
Al pis tenia coses que m'estimava moltíssim i ara les trobaré a faltar.
No passa res. Sento…
Un encenedor d'or.
Una bufanda de xifó de seda.
Una col·lecció de novel·les pornogràfiques russes vintage.
Un bastó de banús amb gravats.
- Una antiga… - Ho sentim.
De veritat.
D'or.
Vintage.
Perdut.
Per les aventures i les desventures, putes i capritxoses.
Que s'apiadin de nosaltres.
Molt bé, i ara què?
A esperar.
Hi ha molts bruixots Blood a Europa?
Milers.
I els fains no ho saben?
Els fains fan molt bé això de no veure el que no volen veure.
No podia tenir més llums i ser més lent?
Gabriel!
Benvingut a bord!
Quant de temps.
I la pasta, collons?
Ets molt desconfiat, Habir.
És una qualitat molt poc atractiva.
Igual que no pagar els deutes.
Qui són aquests?
- I tu? - Soc…
Jo em dic Habir i aquest vaixell és meu.
El Habir és pirata.
Jo soc l'Annalise i ell és el Nathan.
Escolta.
M'has dut beguda?
Genial.
Pren.
Com més relaxada, menys possibilitats que em facis caldo.
Una noia amb sang als cabells que pregunta si pot canviar el seu poder.
Un lliga caps.
- Va ser un accident. - Què vas fer?
No vol parlar-ne.
Vaja, no volia parlar de qui era son pare, ara no vol parlar de quin és el seu poder,
però voleu que em jugui la vida per vosaltres.
És l'aniquilació.
La desfeta.
Pocs Fairborn tenen un poder així.
Quina sort que tinc.
Només has d'aprendre a controlar-lo.
No vull aprendre a controlar-lo.
No el vull.
És el millor que puc fer ara.
"'Veus l'estrella que més brilla?', li preguntà ella.
'Aquesta estrella és la que ens durà a casa.'
'Però encara tinc por', li respongué en nen.
'No passa res', li va dir la nena.
'Quan tinguis por, t'estrenyeré la mà,
i junts aconseguirem ser valents.'"
Què ha passat?
Vam dur el noi a la seu del Consell, però s'ha escapat.
- Com? - L'han ajudat.
- Qui? - Els Blood.
Han mort el guàrdia, l'han rebentat.
Tenen l'Annalise.
D'ostatge.
Sortim a caçar.
Això és França?
On campen els bruixots indòmits.
Què faig quan aconsegueixi la sang?
No soc terapeuta, xato. Jo soc aquí per dur-te d'A a B.
Escolta, centrem-nos a aconseguir que continuïs viu.
- Pel futur, preocupa't quan arribi. - Si arriba.
Així m'agrada.
Bon viatge!
Albie.
Hola, Gabriel.
- Un adult i dos nens. - Molt bé, n'hi ha prou per als tres.
Li dones el collaret?
Aquí, si entres en el territori d'un altre bruixot,
l'hi has de fer saber i pagar peatge.
Si no, poden intentar matar-te, saps?
Et voilà.
Només són merdes per pescar.
Doncs no. Són merdes màgiques.
Benvinguts a París.
Vinga.
- El meu pis és girant la cantonada. - La drecera és allà?
No, allà ens canviarem de roba.
No tenim temps a perdre.
Com oblidar-me'n? Ho dius cada cinc minuts?
Per aquí.
No.
Hòstia!
Merda! M'ha entrat a robar!
Ai, no. No hi és. S'ho han endut!
El què?
Una cosa molt valuosa, hòstia.
- Quina ratxa, no? - Sí, eh?
Escolta, em sap molt greu tot això, però ens n'hem d'anar.
- El Consell ens pot rastrejar. - "Ton pare" deus voler dir.
He de trobar les meves coses.
- No tenim temps. - Vols escoltar-me?
No puc obrir la següent drecera sense el meu equip, que no hi és.
Em segueixes?
Sense l'equip, adeu Mercury i adeu sang.
- I com el podem recuperar? - No han forçat la porta.
Així que, no sé, potser qui ha entrat tenia clau.
I la Ruby?
- No sé. Fa mesos que no la veig. - M'ha robat.
S'ha endut el meu equip.
No, impossible. La Ruby no faria això mai.
Era una puta drogoaddicta, saps?
A tu et robava. La punxava perquè ho fes.
Era un entreteniment dels dos.
Mira qui ha tornat.
Nicky.
Seu i pren alguna cosa. Qui són els teus amics?
Mercaderia per a la Mercury, del Regne Unit.
Són Blood.
Creia que no en quedaven al Regne Unit.
Ara dos menys.
Hugo!
Prepara un cafè. Tenim una víctima de la delinqüència.
Gabriel!
Creia que no et tornaria a veure. Què ha passat?
- La Ruby m'ha robat. - T'ho deia: no és de fiar.
Això no ho has dit mai. No és gens bo calant la gent.
Amb això us escalfareu.
No, gràcies.
Pels amics que seuen amb nosaltres!
I pels enemics en la foscor.
I els estimats que els cacen.
- Quina bogeria des que vas marxar. - Què ha passat?
Sembla que hi ha problemes al Regne Unit. Els Fairborn ha mort molts Blood.
Més aviat els Blood han mort molts Fairborn.
La qual cosa està bé, òbviament.
Sigui com sigui, ha sigut com una espurna.
El Consell té en alerta màxima totes les seves ambaixades arreu d'Europa.
Per què?
Busquen algú.
No us preocupa que ho descobreixin els fains o la policia?
Dels fains, ens en podem encarregar, però els gendarmes…
El 10 % són Fairborn igualment.
I us quedeu sent tan perillós?
Deixar enrere casa nostra perquè els Fairborn creïn perill?
Això és el que van fer en el passat i ens van arraconar aquí.
Jo passo de fugir.
Tu ets refugiat, però jo no vull ser-ho.
Molt respectable, però no m'ajuda a recuperar les meves coses.
Si la Ruby t'ha robat mogudes, només les pot haver dut a un lloc.
Hosti, no fotem. No em facis anar allà.
Fa una pudor insuportable.
Què és el que fa pudor?
OBJECTES MÀGICS BOTIGA ESPECIAL - COMPRAVENDA
Gabriel, pensava que eres a Londres.
Sí, he tornat.
Ha vingut la Ruby?
La Ruby? No.
Monsieur et madam, volen rebuscar?
Venc tota mena de coses que dos bruixots joves podrien necessitar.
Et voilà.
Una poció d'amor. No és perquè la necessiteu, eh?
Què us sembla això?
Hi ha molta màgia en un instrument perdut.
Eh, i la Ruby?
No en tinc ni idea. I això què?
Si t'hi fregues una vegada a la setmana,
els teus enemics patiran grans desgràcies.
Ai! D'acord!
Va venir fa un mes amb una capseta.
- No em va dir que era robada. - On és?
Me la va comprar un bon client.
Qui?
La necessites, eh?
Tot té un preu, ja ho saps.
- Et dono la filla d'un caçador Fairborn. - La noia?
Per a què vull la filla d'un Fairborn?
- Per vendre'ls-la. - Com?
- Què soc un segrestador? - Ningú resultarà ferit.
Ella torna a casa, tu t'enriqueixes i jo recupero el que vull.
Espera't aquí. Dona'm una hora.
Et duré les teves coses, fora broma.
Fora broma?
Què passa?
He arribat a un acord.
Què fem ara, doncs?
Esperar pacientment.
T'he agafat una cosa.
- Ah, m'has robat una cosa? - Sí.
Gràcies.
No et vaig fer cap regal d'aniversari.
Després de la Mercury, anirem on tu vulguis.
Només tu i jo.
Eh! Eo!
Cal que us tiri una galleda d'aigua?
No és ni el moment ni el lloc adequat.
Com? París?
D'acord, és el lloc adequat, però no el moment.
Gabriel.
On és?
Aquí falta un llibre, un llibret.
No em va donar cap llibre.
- Estàs segur? - Sí.
Tot bé?
No hi ha acord. No és això.
- No pots desdir-te, me l'has promesa. - Què?
Oblida-la, d'acord?
Massa tard, ja he pagat.
- Correu. - Què passa?
- Us ha venut. - Correu.
Han anat per allà!
T'agrada el conte, Gabriel?
Me'l cuidaràs?
D'aquí a un minut, marxarem.
Has d'estar callat i no separar-te de mi.
Però, si et dic que corris, no paris.
Encara que vegis coses horribles
o que estiguem patint i et supliquem que tornis.
Ho entens, Gabriel?
Corre sense parar.
Sí.
Recorda que ets molt valent
i que t'estimo moltíssim.
Hem analitzat el que t'hem trobat.
Cocaïna.
Amfetamines.
Heroïna.
T'has clavat en un bon merder.
Bruixot de sang.
Doncs resulta que jo no duia res de tot això.
Potser amfetamines, però no ho crec.
Ara ets al nostre territori, Gabriel.
La Mercury no et pot ajudar,
però tu sí que pots ser d'ajuda.
Busquem els teus acompanyants.
La filla del caçador Fairborn?
Que va, us prenia el pèl.
Com us heu cregut que anava amb…?
Si em dius on és, el que vindrà ara
segurament et resultarà menys dolorós.
No és el que jo hauria fet.
Mireu, la mercaderia.
No havíeu de ser ja lluny d'aquí?
Què ha fet aquesta vegada?
On és el Nathan?
I l'Annalise?
No ho sé.
Quina sort haver trobat l'únic pirata que sap què és la lleialtat.
No he jurat lleialtat a ningú,
és que em caus malament.
Gràcies.
Què saps sobre d'Europa, Jessica?
Que és perillosa.
Sí, és molt perillosa.
I anem al rovell de l'ou del continent.
Haurem de lluitar per sobreviure-hi.
Haurem de ser despietats.
No en tornarem tots.
Però jo crec que tu sí.
Perquè crec que pots ser despietada, Jessica.
Com la que més.
Treu-li on són.
No ens defraudis.
No tens per què fer-ho. No ets més que una noia.
La gent sempre em diu el que soc.
Però la veritat
és que puc ser el que jo vulgui.
Interessant.
Jessica.
Recordo quan la vam trobar.
Dos anyets i morta de por.
Ara de por no en té.
No, no en té.
A París.
Bona noia.
Hora d'anar-se'n.
A on?
A un lloc no gaire agradable, em temo.
Hola.
El necessitem aquí.
Anem de passeig per la ciutat.
Ara no, ha arribat el seu advocat.
El seu advocat?
Per fi, aquí ve.
De què se l'acusa?
D'agressió a un agent i possessió de drogues.
I de què se l'acusa realment?
Creu que no sabem el que volen fer?
Volen emportar-se un altre dels nostres i fer-lo desaparèixer en una cel·la. No.
Avui no.
Sap on s'està clavant?
Sap a qui protegeix aquest?
D'aquí no se'n va ningú.
Què passa?
El seu poder!
Hola, Gabriel.
Ho tenia tot controlat.
Sí, ja ho crec.
Eh, Hugo, les claus.
Increïble, dues vegades seguides ajudant un Blood a escapar d'un edifici Fairborn.
Vigila, et guanyaràs mala reputació.
Ah, sí? I què se sent quan tens mala reputació?
Té el seu què.
Merda.
- Va! - Pugeu!
Fa un més que tinc el carnet i ja estic en persecucions de cotxes.
Ens segueixen?
- No veig a ningú. - A l'esquerra.
Gràcies.
- Ho hem fet per pura necessitat. - Ens dus amb la Mercury? Ara.
Necessito les coses.
- La mare que et va… Han desaparegut. - No.
Simplement no he buscat on calia.
Doneu-me cinc minuts.
A la merda. Ja que som aquí, farem un trago.
Merci.
Això ens ho quedem.
Gràcies.
Pels amics que seuen amb nosaltres.
I pels enemics en la foscor.
I els estimats que els cacen.
Quant tardarà a obrir la drecera quan tingui el seu equip?
El Gabriel no obre les dreceres. Es van obrir fa molt.
Com?
El portal a la Mercury és al bar on ens vam conèixer.
Hi podíem haver entrat aquest matí en comptes de recórrer París?
Sí.
Per què? Què us ha dit el Gabriel?
M'has robat.
Tu em vas deixar en un bar.
Vas fugir i em vas deixar allà.
I després…
Sense dir res.
Torna-me'l.
Per demanar-te que visquessis amb mi.
Haver dit que no.
"No, Clark. No és el que vull. No hi estic preparat."
- Tan difícil era? - Tan difícil era no demanar-m'ho?
Allò no anava amb mi.
Ho sabies, però m'ho vas demanar perquè era el que volies.
Ai, perdó, "necessitaves".
Necessitaves traspassar els meus límits. Fes-te fotre i torna-me'l.
ELS INFANTS D'ULTRAMAR
Tant de bo t'importés tant perdre'm com perdre el llibre.
Per què el vas agafar?
Sabia que era l'únic que et faria buscar-me.
Hi vaig afegir el meu nom.
Total, per a què?
Algun dia, Gabriel, hauràs de buscar el valor per arribar al final.
Què fas?
Hola.
Que et puc ajudar?
No, m'he perdut buscant els lavabos.
Són a l'entrada.
Gràcies.
De res!
- Va, sí. Què has vist? - Coses bones.
Tens el que necessitaves?
Sí, podem anar-nos-en.
Què és el que era tan valuós?
- La mare que et va… - Un conte infantil?
Primera edició.
- Cabró. - Ens has mentit.
He modelat la veritat.
- Per què és tan important? - Me'l va donar una persona important.
Qui?
No ho sé, no me'n recordo.
Podríem estar fora de perill amb la Mercury fa hores.
En canvi, hem malgastat un dia aquí.
Estem fugint del Consell dels Fairborn, dels caçadors,
d'un assassí psicòpata menjacors i vols que…?
Quin assassí psicòpata menjacors?
Ets el fill del Marcus Edge.
Perdona, qui diu que ets?
Soc el fill del Marcus Edge.
Hòstia puta.
I els Fairborn us persegueixen perquè…
"La seva sang matarà el llop."
Una profecia.
Se suposa que mataré mon pare.
Ah, de putíssima mare.
És…
I allò de "no hi ha més secrets"?
El Marcus Edge? No hauria d'haver acceptat la feina.
- No ens importa si et fas enrere. - Ho hauria de fer.
Si vols, els podem enviar amb la Mercury.
Anem cap al bar igualment.
A mi em sembla bé.
Tots vostres si voleu arriscar-vos. Jo passo.
Disculpeu, he de recuperar la meva vida.
Us desitjo el millor.
Au revoir!
No patiu per ell.
Ara us durem on heu d'anar.
Apa!
Vinga.
- On és? - Una copa? Jacques, conyac.
Perdona, puc?
L'Hugo ha endevinat qui ets, però jo?
No m'ho creia.
El fill del Marcus Edge.
Mig Blood, mig Fairborn.
Ton pare està del nostre costat.
Ens fa estar units.
I arribarà el dia en què serà el nostre líder.
"La seva sang matarà el llop."
No penso matar mon pare.
El que tu pensis fer és igual.
L'important és el que estàs destinat a fer.
I el que estàs destinat a fer no pot fer-se realitat.
Nathan!
ELS INFANTS D'ULTRAMAR
Molt mala idea.
Bona nit.
- Encara hi són? - No, ja han marxat
Suposo que faig tard.
És la drecera!
La drecera!
Nathan! Annalise!
Annalise!
És el Gabriel.
Molt mala idea.
Nathan!
Estàs bé?
Va, hem d'arribar a la drecera.
Ho sento.
No accepto les disculpes!
Ja està.
Ai, mare.
Està clar que sense mi no podeu.
Us deixo sols cinc minuts i mireu.
Ara mai podré tornar a aquell bar.
M'encantava. Té la millor màquina tocadiscos de París.
Haurem d'anar pel camí llarg fins a la Mercury.
Llavors, vens amb nosaltres?
La cosa és que no cobro si no us entrego en persona.
Tenim cinc dies. Ens hi pots dur a temps?
És un camí llarg i imprevisible ple de perills.
És probable que un dels tres acabi mort.
Així que necessitarem una ampolla ben gran de vodka i mitjons còmodes.
Hauríem de marxar ja.
Sí? No fotis.
- No ens hauries d'haver mentit. - I tu m'hauries d'haver dit qui eres.
Per què has tornat?
He pensat que havia d'arribar al final.
I ja me n'estic penedint.
Au, va.
Vens?
Sí.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres