UNA SÈRIE DE NETFLIX
Caravaggio era bruixot.
Ho sabies?
Tens novetats?
Hem de parlar de la Jessica.
Allò del pirata et va torbar.
A mi també.
Ja ho crec.
Però la Jessica ha identificat una cosa que la resta no.
- El què? - Que ens hi juguem la vida, Ceelia.
Que han canviat les regles.
- I se'ns està acabant el temps. - Però per a què?
Per aturar el caos.
Ahir hi va haver una baralla en un bar.
El Kieran té el rastre del Nathan i el Blood.
Estem quasi segurs que l'Annalise segueix amb ells.
Anem.
Per què ens parem aquí?
Annalise, el mapa.
Molt bé.
Som en territori de bruixots.
Ara som a la fontera entre l'Estat Lliure de París i la regió de Dupont.
Dupont és Fairborn. En són els propietaris i ho controlen i vigilen tot.
Això d'aquí és territori Ozanne.
Els Ozanne són Blood.
- Són molt hostils cap als forasters. - Són lleials al Marcus?
Lleials a ells mateixos, sobretot.
Però hi ha un riu a un dia caminant. Si el seguim, ens du a la Mercury.
I si els Ozanne ens agafen travessant el seu territori?
Ens mataran, veritat?
Va, prenguem-nos tot això amb una actitud positiva, d'acord?
Això vol dir que sí.
Agafa't.
- Et tinc. - Gràcies
- Vols que li doni una ullada al mapa? - No cal.
Cantem o què?
Canta per a tu.
Crec que, si anés jo davant, ho faria bé.
- Quant de temps hem de caminar? - Sí, què queda?
No, ho sé. No soc un GPS.
Ja hi som?
No ho sé.
Odio el camp.
A mi m'agrada.
Normal, ets més de camp que un "panerol".
- Es diu "més de camp que un pagerol". - Què és un pagerol?
- No ho sé, però la frase feta és així. - Doncs si ets un pagerol, ja està bé.
No feies sortides romàntiques al camp amb el teu nòvio?
No.
- Era Blood o Fairborn? - Era fain.
I com anava la cosa?
Sota la roba, tots som iguals, rei.
Així que mai has estat amb una fain?
No.
Però amb una Fairborn sí, no?
I tu, també ets verge?
No és cosa teva.
Això vol dir que no.
Són mogudes paganes d'aquestes que es pengen als arbres.
És un bon senyal o què trobeu?
Va.
Hòstia.
Què ha passat?
Una incursió del Fairborn, dels Dupont segurament.
Els Fairborn no farien això.
Per què creus que els Blood van fugir al continent?
Perquè els ho van demanar educadament?
- Hauríem de continuar. - Sí.
Vine.
Què passa?
He sentit una cosa.
Jo no sento res.
Fotem el camp.
Confieu en mi.
Gabriel, espera.
Agenolleu-vos.
- Només anem de pas. - Sense invitació ni avisar?
N'hi ha que han mort per menys.
Hi ha Fairborn a les nostres terres.
Justament ahir van matar alguns familiars.
No hi tenim res a veure.
Som tots Blood.
Allez, venez!
Bouge.
Què passa?
Deixeu-me parlar a mi, d'acord?
Els hem trobat als boscos del nord.
Diuen que són Blood.
Volíeu passar per aquí sense permís?
Fugim del Consell dels Fairborn.
Què voleu, atreure'ls cap aquí?
Només volíem arribar al riu i seguir cap a l'est.
Vaig ser molt clara amb la Mercury.
Si envia gent per aquí, haurà de pagar.
No sap que som aquí.
Aquest noi fa disset anys d'aquí a cinc dies i necessita la sang.
Com et dius?
No parlen francès.
Tenim normes molt clares.
Si entreu a les nostres terres sense avisar-nos,
heu de donar la volta i marxar per on heu vingut.
Si ens en tornem, no arribarem a la Mercury.
Em dic Nathan Byrne.
Mon pare és el Marcus Edge.
Té els seus ulls.
Ton pare és un gran home.
És un honor rebre't a casa nostra, Nathan.
Us mostrarem el camí riu avall, però primer heu de pagar peatge.
D'acord. Miraré el que tinc.
La cerimònia de pas del Max i l'Odette és demà a la nit.
Sereu els nostres convidats.
Ai, que amables que són.
Desgraciadament, no tenim temps a perdre, així que…
No us ho estem preguntant.
He sentit a dir tantes coses de ton pare…
És un guerrer, com el meu.
Em pregunto qui dels dos deu haver mort més Fairborn?
- Grata pregunta. - A ton pare li agrada matar-ne?
Sempre que pot.
Hi ha molt per fer.
Heu dit que la nostra presència era un honor, no que mouríem mobles.
La seva presència és un honor. La vostra?
- No ho tinc tan clar. - Ajudarem encantats.
- "Nathan Byrne, fill del Marcus Edge"? - Ha colat.
- Els últims Blood ens volien matar. - El Gabriel és Blood i no ens vol matar.
Em volia bescanviar per un conte.
- Ja t'he demanat perdó. - I si descobreixen que soc Fairborn?
Només ho descobriran si no deixes de parlar-ne, hòstia.
Si ens quedem, ens portaran on volem.
Tu no cridis l'atenció i prou. Collons.
Que guai.
- No us separeu, d'acord? - Ja.
Vinga.
A treballar.
Molt bé.
Va!
Feu força amb els genolls.
- Pots? - Sí, però pesa molt.
Tio, me n'agafes un?
- Tinc l'esquena fotuda. - Pren.
Carai.
Hola.
Si hagués sabut que ens perseguia ell, no hauria intentat escapar-me.
Au, va…
Què? No el trobes guapo?
Sembla que es foti anabolitzants.
No t'agraden així, doncs?
No, òbviament.
Òbviament?
Com t'agraden, doncs?
No sé, no tinc preferències.
- Et tiraries a qualsevol? - Això no és el que jo he dit.
Llavors sí que tens preferències, però encara no saps quines.
Sempre estàs pensant en follar?
Ai, follar?
Els britànics havíeu de trobar el terme menys sexual.
- Què té de dolent follar? - Sona a fer-ho amb una catifa.
Com en dieu en francès?
Faire l'amour.
"Fer-li amor"?
Faire l'amour.
No puc ni pronunciar-ho.
Només has de jugar una mica amb la llengua.
I no hi penso més que tu, però no me n'avergonyeixo.
- No me n'avergonyeixo. - De què?
No ho sé. De què collons parlem ara?
És igual. Va, continuem.
No et fa mal rotllo el lloc?
- Només és una casa vella. - Només una casa vella?
Enmig del no-res i plena de bruixes i bruixots.
- No hi ha perill. - Duraries poc en una pel·li de terror.
Quan has après a fer això?
Quan el Consell dels Fairborn em tenia en una gàbia.
- Amb qui va ser? - El què?
Allò…
Amb qui vas dormir?
Ah.
Doncs…
- Perdona, no és cosa meva. - Amb el David.
Amb el David.
Té una…
Què?
- No, no sé. - Què?
Té un aspecte rarot, no?
Rarot?
Sí.
Sempre m'ha semblat com si l'hagués picat una abella.
- Una abella? - Com si li fes una reacció al·lèrgica?
Com si tingués la cara rara.
Ja.
Me'n vaig.
Ja.
Per la força de les nostres arrels,
que floreixi la sang.
Pels amics que seuen amb nosaltres, i pels enemics en la foscor
i els estimats que els cacen.
- Pels Blood. - Pels Blood.
- Saps ballar? - No.
Jo te n'ensenyaré.
Teniu el poder abans de la cerimònia de pas?
Els bessons comparteixen sang. El poder es mostra abans dels disset.
Només un dels dos ha de beure la sang.
Sí, tu.
No, te la beuràs tu.
- Jo soc la gran. - Per dos minuts.
Els millors dos minuts de la meva vida.
Ja ho sents?
Com bateguen els cors?
Si ton pare pot, tu podràs.
Mon pare els roba els poders a altres bruixots.
Els els roba?
No t'han explicat mai què significa?
Sempre m'han dit que era de bàrbars.
Quan mor un bruixot, el seu poder també mor.
Per això, els que tenim la sort de tenir el do per fer-ho,
li agafem el poder per guardar-nos-el
i, arribat el dia, entregar-l'hi al següent en la línia successòria.
Té centenars de poders
heretats de generacions i generacions de bruixes i bruixots Ozanne.
Quan es mori, jo prendré la seva sang i el seu cor.
I els poders passaran a mi.
Així, mai perdem els morts.
No és cosa de bàrbars, no?
Mon pare els pren el poder als Fairborn després de matar-los.
Els pren el que creu que li deuen.
Per què li ho deuen?
La mare del Marcus era una menjacors.
Els seus poders els havia de rebre ell.
Els Fairborn la van matar, a ella i a totes les bruixes i bruixots com ella.
En van cremar els cossos
per assegurar-se que el seu do no passés a ningú.
Van dient que els malvats som nosaltres,
però no volen que se sàpiga que van ser ells que ens van fer així.
Hola, Lucy. Què és això?
Per a mi?
Soc jo?
Sí.
Gràcies.
Ja hi som.
I els altres llits?
Dormiu a fora si no hi cabeu.
Bé, qui vol al centre?
Així que ets un menjacors?
Suposo que sí.
Hòstia puta!
Deixa d'actuar com un nen, va.
Collons!
- Hola. - Hola.
Què faràs quan ens duguis a la Mercury?
Tornar a París i continuar amb la meva vida de disbauxa.
Podries venir de visita quan acabi tot. Has de viure la vida.
- Ja visc la vida. - Sí, ja.
- Sé divertir-me, eh? - De veritat?
Sí, soc divertit.
- Molt bé. - Que sí, home.
- M'ho crec, m'ho crec. - La peto. La penya m'ho diu.
Sí, segur que t'ho diuen.
Creus que són hores?
La resta fa temps que s'han aixecat.
Xata, estàs a punt de descobrir una cosa que es diu brunch. Et canviarà la vida.
Has de menjar bé. Avui hi ha molta feina.
Necessito que algú em dugui del galliner pollastres per al banquet.
Ostres, jo no puc. Tinc al·lèrgia a les plomes.
Ja hi anem nosaltres.
- Quants en vol? - Cinc.
- D'acord. - Gràcies.
Ja vinc jo també.
No cal.
Són molts pollastres.
Els necessitarem. Els altres tornaran morts de gana de caçar Fairborn.
Quina meravella.
- La celebració comença al capvespre? - Sí.
Si algú em necessita, estaré prenent el sol vora el riu.
No us allunyeu.
Són ells.
Anem.
Kieran.
- No m'has parlat en tot el dia. - Segueixo un rastre, m'he de concentrar.
Si et ronden coses pel cap, hauries de dir-les.
El tio del vaixell.
- Què? - És que…
Va ser una mica massa, no sé.
Ens entrenen per a això.
Ja.
Ei.
Com abans acabem, abans tornarem a casa.
- Has atrapat mai un pollastre? - Sí.
T'agraden ara?
Ai, m'he embrutat.
No et netegis en mi, tia.
Pot ser merda!
- Caca de pollastre. - Tornem a fer el que toca fer?
- Aquest l'atrapes tu. - Sí.
- Ara ja estan cansant-se. - Sí, igual es tracta d'això.
Els hem d'acorralar.
Fills de gallina.
T'agrada ser aquí, no?
És el primer lloc on de veritat m'hi trobo.
Jo, és el primer lloc on de veritat…
no m'hi trobo.
Sents com em batega el cor?
A tota hora.
A tota hora?
Sí.
El sents?
Molt bé.
- No vol dir que… - No cal que ho diguis.
Ja sé qui ets, Nathan.
Sempre ho he sabut.
Estàs bé?
Sí, estic bé.
Puta mare.
- No passa res. - Com que no passa res?
Podria haver-te…
Pirem.
Però quina postal.
Dos joves enamorats passejant els seus ocells morts.
- Què li passa? - No res.
Faire l'amour. Hi has jugat amb la llengua pel que veig.
- Què n'has de fer, tu? - Res.
- Caldran més pollastres. - Zale.
Qui és aquest?
Escòria Fairborn.
Benvinguts.
Com està la meva menuda?
Benvingut a casa, pare.
- Quants n'has caçat? - N'hi havia quatre.
- No diguis res. - D'acord.
Dels Dupont?
Dos han aconseguit fugir i han arribat a la frontera.
- I? - N'hem caçat dos.
- On és l'altre? - S'ha disparat a la boca.
Covard.
Qui és aquest?
Digues-li qui ets.
Soc el Nathan Edge.
El fill del Marcus.
Tot un honor.
Beguem!
- Pels Blood! - Pels Blood!
Pare.
Ells s'autodenominen els Fairborn.
I, a nosaltres,
ens diuen bàrbars.
Però són ells qui venen aquí a cremar-nos les cases
i a matar-nos la família.
Aquesta tarda,
aquest Fairborn es retrobarà amb la natura.
La seva màgia s'alliberarà i el seu esperit podrà ascendir.
Passi el que passi, no apartis la mirada.
Què hòsties està passant?
No.
Si us plau!
No! Si us plau! No!
Que el seu do continuï viu en la sang dels nostres infants.
Ara és part del nostre futur.
Què passa?
Mai havies vist morir un Fairborn?
Veure com xafaven un home i se li menjaven el cor?
No, la veritat és que no.
Hem de pirar d'aquí.
Nathan?
Nathan.
- Mare meva! - Nathan?
Què et passa?
Què li passa?
Quant fa que té aquestes marques?
Quatre dies.
Lucy, ves corrents al celler.
Porta'm cendra i arsènic.
I rom si en tenim.
- Nathan. - És una ampolla de bruixot.
Què és això?
És un encanteri paràsit per robar-li el poder a un bruixot.
Nathan!
Calen dues morts.
Una, del llinatge de qui fa l'encanteri,
i l'altra, la de qui rep l'encanteri.
Nathan!
- I els ingredients? - No els he trobat.
Està empitjorant.
- Merda. - Qui collons ets tu?
Em dic Ceelia Bennet, vinc del Consell dels Fairborn.
No porto armes. He vingut pel Nathan i per l'Annalise.
Vols el Nathan?
Aquí el tens.
Annalise, has de venir amb mi.
- El Soul t'espera. - No.
Això ho ha fet ell.
Digues-li
que no el vull tornar a veure.
Digues-nos per què no t'hem de matar ara mateix.
Perquè no he vingut sola.
Perquè la casa està envoltada.
Si no ho podem resoldre a les bones, ho resoldrem a les males.
Vens a casa meva a amenaçar la meva família?
He vingut a casa teva a prevenir la teva família.
Fora.
Fora!
No veig a ningú.
Ja vindran.
No hi han accedit?
- I el Soul? - Amb la Jessica.
Vaig a buscar la Simone. Necessitem una curandera.
No dispareu al graner si no ens disparen ells primer.
Totes les unitats, prepareu-vos.
Ets Fairborn, veritat?
Donem-los la noia.
És dels seus.
És evident que no ho és.
Sí que ho és.
Silenci!
Centrem-nos.
Som bruixes i bruixots Blood!
Tenim poders més potents! Tenim més determinació!
Pels amics que seuen amb nosaltres,
pels enemics en la foscor
i els estimats que els cacen.
Pels Blood!
- Pels Blood! - Pels Blood!
No tinguis por, menuda.
No en tinc, pare.
No!
Nathan!
No!
Déu meu!
Nathan!
Nathan.
Sylvie, al vaixell, va.
Odette, vine.
Ajuda'm a obrir la trapa.
Ràpid!
No! Acotxa't!
No!
Ens n'hem d'anar.
Vinga! Agafa-li les cames, va!
- Vinga. - Nathan, va!
- Continua caminant. - Nathan.
Vinga. Va.
Som-hi!
Cap a la porta.
A la porta.
El vaixell és per aquí.
Afanyeu-vos!
Vinga!
Deixeu de disparar!
- Hi ha la meva filla! - Deixeu de disparar!
- Ja hi som. - Atureu-vos, per favor!
Atureu-vos!
- No facis ni un pas més! - Vinc jo sola.
Hem d'ajudar-lo.
Si tant t'importa, puja'l al puto vaixell.
Vinga, anem!
Nathan. Camina.
Annalise.
I l'Annalise?
L'Annalise està…?
Estem a punt d'aconseguir-ho.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres