EN NETFLIX-SERIE
Vi har kun dig at gå til.
Hvad kan han?
Lave mad og gøre rent. Han er en god dreng.
Hvad kan han?
Vi tror, han bliver alkymist.
Jeg har en alkymist.
Han bliver en ypperlig heks.
Det tror enhver mor om sit barn.
Hvor mange i klanen dræbte de lysfødte?
Alle på nær fem.
Og hvor vil I tage hen nu?
Vi vil prøve at nå vores familie i Rusland.
Hvis han var en ypperlig heks,
ville han kende ingredienserne, der kan lindre hans fars smerte.
Gabriel, det ved du.
Sølvrod. Egetræ. Mos og sten og…
Lammeblod.
Ja, det ville virke.
Marie og Luc, jeg tager jeres dreng,
i det vage håb,
at han måske udvikler sig til noget, som er værd at eje.
Vi har ikke mere at tale om.
Nej, I må ikke gå.
Det er den eneste udvej.
Glem os ikke. Aldrig nogensinde.
Nej, mor…
Vi kommer efter dig en dag.
Glem aldrig, hvor tapper du er.
Min dreng … vær stærk.
Far.
Jeg vil have min mor og far.
Kære Gabriel.
Du har ingen mor og far.
De var ikke dine forældre.
De var bare to mennesker, du kendte engang.
Bare endnu to ansigter i mørket.
UDLANDSBØRN
Af og til vil du drømme om navne og ikke kunne huske, hvorfor de betød noget.
Skriv navnene ned, Gabriel.
For at minde dig selv om, at noget er taget fra dig.
Ja.
Kom, du har pligter.
Hej, Nathan.
Han er her.
Hans eget blod vil dræbe Ulven.
Årh, hold dog kæft.
"Hans eget blod vil dræbe Ulven?"
Det er pis og papir. Det hele.
I al den tid har han bare villet hævne sig. Ikke andet.
Vil I behage ham?
Jægerne er i det hus, så gå ind og kæmp mod dem.
Hold op med at bekymre jer om latterlige profetier,
og lad mig være i fred.
Pis.
Far.
Han er her, Soul.
Du behøver hendes kraft.
Ignorer hende.
Hverken dine jægere eller jeg kan stoppe ham.
Hvordan vil du?
Is? Det har han. Ild? Det har han.
Han har de samme kræfter som dig undtagen hendes.
Hun kan ikke styre den, men du kan.
Han vil komme herind og flå dig i småstykker.
Langsomt.
Så vil han tage din datters kraft, og ingen vil kunne bremse ham.
Han vil udrydde os til sidste mand.
Men du kan redde alle.
Soul, se på mig.
Du kan få alt.
Du skal bare være stærk nu.
Hold da op, du er splittergal.
Kan du høre dig selv?
Far.
Se på mig.
Det er ikke for sent. Du kan stadig gøre det rigtige.
Det her er det eneste rigtige.
Du skal tage hendes kraft.
Du er et godt menneske. og ønsker ikke at gøre det.
-Du må handle nu. -Far.
Der er ikke tid. Ulven står ved døren, Soul.
Undskyld.
Shit.
Blodhekse!
Jeg fanger hende.
Nu glemmer du mig ikke.
Nathan.
Død over de lysfødte!
Jeg kan ikke huske den skide…
En rejse på tusind mil begynder med et enkelt skridt.
Hvo intet vover, intet vinder.
Kujoner dør mange gange inden deres død.
Hun har ændret kodeordet.
Gå i seng igen. Hun må ikke se dig her.
Jeg tager hjem til min mor,
når rejsen er til ende
og vender hjem som den fortabte søn.
Spidsfindigt.
Du aner ikke, hvor vigtigt det er.
Tak.
Der er en genvej til vandtårnet.
Drengen før mig lavede den som flugtvej.
Men han brugte den aldrig.
Hvor?
Under min seng.
Hvorfor har du ikke brugt den?
Jeg er bange.
Det skal du ikke være.
Jeg kan ikke tage dig med.
Det ved jeg.
Vil du tro på, jeg kommer og henter dig?
Det ved jeg ikke.
Jeg lover det.
Du forlader mig vel ikke, Gabriel?
Jo.
Du lovede at blive et stykke tid.
Det går ikke.
Hvor skal du hen?
Jeg vil hjælpe en dreng med at dræbe en ulv.
Fuck.
Dette sted har set megen død.
Ofrenes stemmer er stadig i murene.
Deres blod er stadig i jorden.
Så lad os høre dem.
Spred jer. Find deres leder.
Annalise?
Annalise.
Ved du, hvem jeg er?
Det er forbi. Lad være.
Så forhandler vi. Fortæl blodheksene, de får deres møde.
Sig, de skal komme til Wolfhagen.
Lad være.
Jeg fik at vide, du var en hæderlig mand, Soul O'Brien.
Er du hæderlig?
Vi er her for at drøfte en fredelig løsning.
Her er vores betingelser.
Alle blodhekse skal afstå fra traditioner,
som strider imod assimilationsdeklarationen.
Alle blodhekse skal følge de lysfødtes love.
-Alle blodhekse… -Jeg er nødt til at afbryde, rådsleder.
Jeg repræsenterer ikke blot en klan.
Jeg repræsenterer min far.
Min mor.
Jeg repræsenterer alle blodhekse, der har mistet livet
til det såkaldte Lysfødtes Råd.
Alle blodhekse, hvis jord er blevet stjålet,
hvis børn er blevet myrdet.
Jeg vil have kompensation for de liv, I har taget.
Og de kræfter, I har stjålet.
Stop!
Du skal ikke være her.
-Hvorfor har du forladt Annalise? -Hvorfor har du forladt Gabriel?
-Et godt tidspunkt til en dum beslutning. -Det værste tidspunkt.
Men nu er jeg her.
Fik du dit blod?
Jeg husker vores første møde.
Du var så lille.
Jeg tog dig op.
Og du så op på mig med dine store øjne.
Og så sked du i bukserne.
Vi må stoppe ham.
-Jeg skulle beskytte dig. -Vi kan kæmpe mod ham sammen.
Find din ven.
Min mor og far er derinde.
Hvad hedder du, min ven? Hvad hedder du?
Ceelia.
Vær ikke bange.
Jeg passer på dig.
Jeg troede, jeg gemte mig for et uhyre.
Hvad blev der af ham, som gemte sig sammen med mig?
Jeg ville have gjort alt for ham.
En bange mand, som ikke kunne forsvare sig.
Som måtte høre på, at de mennesker blev flænset,
mens han krøb sammen i mørket med en lille pige.
Du handlede med ære.
Ære vinder ikke krige.
Hvad gør?
Uhyrer.
Var det, hvad du lærte derinde?
Ved du, hvad jeg lærte?
At jeg ikke er bange for uhyrer.
Nå, her er vi så.
To hekse i en kælder.
Vi leger skjul.
Vi leger lad os skære dit skide hjerte ud
og servere det for din far.
Bare endnu en dag i Annalise O'Briens spændende liv.
Jeg overvejede at komme herind som Nathan.
Men nej. Jeg behøver ikke at skjule, hvem jeg er.
For jeg tror ikke, du har brugt din kraft mod nogen med vilje.
Når du virkelig skal bruge din kraft,
og, prinsesse, du skal virkelig bruge din kraft nu,
så tror jeg ikke, du kan.
Så her er jeg. Ingen numre, kun ærlighed.
Og jeg vil helt ærligt slå dig ihjel.
Jeg skærer dig op,
fjerner dit hjerte og serverer det for din far.
Blodheksene tror, at når ens kræfter videregives,
lever en lille del af en videre i den person, som tager dem.
En smuk tanke.
Jeg kan lide tanken om, at du vil være fanget i din far i årevis
og skal se til, mens han ødelægger alt og alle, du holder af.
Men måske er jeg…
Hvad var det, du kaldte mig?
Splittergal.
-Du skulle have fortsat flugten. -I skulle have ladet os gå.
Du kan ikke styre den.
Jeg ønsker ikke at skade dig.
Her er kun os to.
Sig bare sandheden.
Vagten hos Rådet, jægeren på gården.
Tænk, hvad vi kunne udrette.
Bare gå nu.
Du er en lysfødt, Annalise.
Vi kunne dræbe de vilddyr ovenpå.
Du kunne fylde luften med deres blod.
Du kan mærke det, ikke?
Du kan mærke dem gå i stykker for din hånd.
Du kan ikke kontrollere din gave, men Soul kan.
Gå nu.
Ingen behøver at få skader.
Det er ikke den slags historie.
Gør det.
Annalise?
-Er du her? -Du skubbede mig ud fra tårnet.
Fik du mit blod?
Ja.
Jeg vidste, det nok skulle gå.
Hvorfor kyssede du mig?
Fordi jeg ikke vidste, det ville gå.
Drik det.
Det er ikke daggry endnu. Kom. Annalise er her et sted.
Gå væk.
-Kom! Denne vej! -Kom nu!
Nej.
Gabriel.
Er du okay?
Du er okay.
Åh nej.
Åh nej. Nathan.
Det gør ikke noget.
Du tog ikke tilfældigvis en ekstra portion med?
Nej.
Det var værd at spørge.
Kom.
I skal dø i dag, lysfødte.
Hør.
Ingen tuden.
Ingen snerren.
Jeres ulv kommer ikke og redder jer.
Annalise.
Hej.
Det er okay. Vi er her.
Okay?
-Hvor er Ceelia? -Det er okay.
Hans eget blod vil dræbe Ulven.
Ceelia!
Hej.
Det skal nok gå. Hold ud.
Hvor er han?
På jagt.
Bare hold ud.
Vil du ikke nok?
For vennerne ved vores bord,
fjender i mørket…
…og dem, vi elsker, som jager dem.
Vi må af sted.
Hvorhen?
Ud efter dit familieblod.
Jessica?
Hvad nu?
-Jeg har ikke mere familie. -Så du sætter dig til at dø?
Jeg kan stå op og dø, hvis du synes.
Din far er derude.
Så du giver ikke op.
-Vi bør tænke over, hvad vi vil sige. -Hvad mener du?
Jeg mener, hvor mange får lov at vide, hvornår de skal dø?
De fleste dør nok uden at få sagt noget af det, de vil sige.
Så det bør vi.
Vi siger alle det, vi vil sige…
…til hinanden.
Okay, dig først.
Dig først.
-Det er din nedtælling. -Ondt sagt.
Okay, jeg starter.
Det her har været…
…fucking rædselsfuldt.
Men også, I ved…
De dårlige tider var de gode tider.
Ja.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske,
eller hvor lang tid vi har sammen.
Men jeg vil tænke på…
Jeg vil tænke på jer hver dag resten af mit liv.
Jeg elsker jer.
Begge to.
Fuck.
Hvad vil du sige?
Det ved jeg ikke.
-Flot. -Kom nu.
Det vil jeg sy på en pude. "Nathan Byrne: Det ved jeg ikke."
Okay.
Jeg elsker også jer to, okay?
Det vil være noget lort at dø nu.
Ved I, hvad vi burde gøre?
Have en hyggelig hjemmeaften.
Synes du?
Købe takeaway eller sådan noget.
-Det ville være rart. -Ja.
Ingen magiske skudkampe eller noget.
Måske se lidt fjernsyn.
Hvad siger I?
Jeg ved ikke, hvor min far er. Jeg ved sgu aldrig, hvor han er.
Så det er dig og mig.
Ozannerne sagde, man skal dræbe en slægtning
for at lave hekseflasken.
Hvem var det?
Min bror.
Det må nage dig.
Måske ikke.
Du dræbte min mor.
-Og mormor. Det har jeg ikke glemt. -Og nu vil jeg dræbe dig.
Og din far.
Hele din slægt. Rødder og grene.
Vil du fryse mig?
Nej.
Du skal være vågen.
Okay.
Jeg skal nok finde dig!
Hej, Nathan.
Hvis du vil dræbe mig, så få det overstået.
-Vi behøver ikke at snakke først. -Jeg behøver ikke dræbe dig. Du er døende.
Så er profetien altså ikke sand.
"Hans eget blod vil dræbe Ulven"?
Vi får se.
Soul…
Han finder os ikke.
Ikke lige foreløbig.
Du er ikke så skræmmende tæt på.
Det afhænger vist af ens synsvinkel.
Hvorfor dræbte du de mennesker?
Ønsker du at hævne dem?
De fleste mennesker, som ved, det kommer,
opfører sig på samme måde.
De bliver grebet af frygt.
Jeg dræbte engang en mand.
En lysfødt heks.
Han var en del af et jægerhold, som skulle finde mig.
Da jeg angreb, var han rolig. Havde lukkede øjne, som om han vidste noget.
Han døde med et smil på læberne.
Og jeg tog hans hjerte og fandt hans kraft.
Han vidste, hvordan han skulle dø.
Var det hans kraft?
Mange ville give alverdens rigdomme for den.
Hvorfor prøvede han ikke at undgå sin død?
Han vidste, at vi alle har vores tid på jorden
og vores rolle at spille.
Det var mors mand.
Ja.
-Så jeg opsøgte hende. -Hvorfor?
Fordi jeg ikke kunne slå hans ansigtsudtryk ud af hovedet.
Han døde som en mand, der kendte til livet.
Hun var kun god. Kun lys.
Og jeg mødte hende, og jeg elskede hende, og hun elskede mig.
Utroligt, ikke?
Det betød alt.
Og så fandt de os.
Jeg stak af i den tro, at de ville lade hende og dig i fred.
Det gjorde de sgu ikke, vel?
Nej. Jeg tog fejl.
Så nu har du den evne.
Du ved, hvordan du skal dø.
Ja, jeg ved, hvordan jeg skal dø.
Og?
Og det er ikke i dag.
Er profetien sand?
Det er din fødselsdag.
Du skal have dine gaver.
Og dit blod.
Min første gave til dig
er dit liv.
Jeg lader dig få det. Selv om mange mener, jeg ikke burde.
Min anden gave…
…er det sidste, din mor sagde til mig.
Hun fortalte mig, at hun ikke var bange for, hvem du ville blive til.
Hun var ligeglad med, om du ville slægte hendes eller min side mest på,
eller hvad folk ville mene om dig.
Hun sagde: "Jeg elsker ham, Marcus.
For det gode og det dårlige vil jeg elske ham, som jeg elsker dig.
Og jeg vil vente her, til du kommer tilbage."
Men du kom aldrig tilbage.
Nej, det gjorde jeg ikke.
Jeg skal have tre gaver.
Den mand dræbte din mor.
Og din mormor.
Så nu skal han dræbes.
Han er for stærk.
Ja, han har kræfter.
Men han er svag i sjælen.
Han ved ikke, hvem han virkelig er.
Så min sidste gave til dig er dette.
Muligheden for at se, hvem du virkelig er.
Du har fået dit blod.
Ikke det hele.
Hvor er din far?
Væk.
Væk?
Tag det ikke personligt.
Du betyder vist ikke meget for ham.
Han efterlod sin søn her til at dø alene.
Det finder vi ud af.
Hans eget blod vil dræbe Ulven!
Når jeg har hans blod i mig,
kan du ikke forhindre det.
Det er min skæbne!
Nathan.
Man vil tale om dig.
De vil vide, jeg afsluttede det.
De vil vide, jeg intet valg havde.
Nej!
Nathan, løb!
Far.
Hans eget blod…
Hvem er du?
En, som kan lide at hjælpe folk.
Jeg kan lide at hjælpe folk, og du kan lide at skade folk.
-Kan du ordne min kraft? -Nej, min ven.
Men jeg kan skaffe dig hævn…
…over dem, som ødelagde den.
Tekster af: Henriette Saffron