Komediální show o vládě Spojených států. Obsazení: já,
produkce: vy.
Mám několik obav.
Adame, můžeme to urychlit? Právě dělám daňové přiznání.
Nemáte účetního?
Rád to dělám sám.
Víte, daně, to je cena za život v civilizované společnosti.
A jak to jde?
Je to vlastně jednoduché. Stačí postupovat podle pokynů.
Vynásobte zdanitelný příjem bodem dva
a uveďte ho na řádku 13.
Poté zadejte částku z části D, řádek šest.
Jsem si docela jistý, že část D mám tady někde.
Tak co máte na srdci?
Takže, bývalý prezidente Obamo, pokud lidé…
Většina říká prostě prezidente.
Ale to je nepřesné. Už to není vaše práce.
Víte, v prváku na střední jsem byl povýšen v supermarketu,
ale nenutím lidi, aby mi říkali vedoucí směny Adam Conover
po celý zbytek mého života. To by bylo šílené.
Nechci mít naše ověřovače faktů za zadkem.
Takže zůstanu u bývalého prezidenta. Nebo raději zkratku? FOPOTUS?
Vše, co nás dovede k věci, mně vyhovuje.
FOPOTUS Obamo, jste producent pořadu.
Lidé si budou myslet, že je to provládní propaganda.
No, ten pořad není o mně.
Cílem tohoto pořadu je ukázat lidem, co naše vláda skutečně dělá.
A představit jim Američany, kteří skutečně tu práci dělají.
Ale vláda nefunguje vždycky dobře.
Ve skutečnosti někdy i škodí.
Nechci dělat pořad o tom, jak pracuje vláda.
Chci vědět, jestli pracuje. A pro koho.
Myslíte, že to můžu oddanit jako home office?
No dobře. Podívejte. Vaše parketa je odhalování pravdy, že?
Tak ty otázky prostudujte a řekněte celou pravdu o tom, co najdete.
Aha. Takže bychom mohli pátrat okolo finančních výpomocí.
Poslužte si.
Agentura FEMA!
Jen do toho.
Vojenské technologie.
Adame, je to na vaše triko.
Udělejte pořad, jaký chcete. Já musím nahlásit výdaje.
Přiložte doplňující list.
Jaký doplňující list? Žádný doplňující list tu není!
SERIÁL NETFLIXU
Tak podívejte, jsem stejně skeptický jako vy.
Fakt ten algoritmus předpokládá, že se budete dívat na komediální pořad o vládě,
když byste mohli koukat na… já nevím… na Videogag nebo Prostřeno!?
SLEDUJTE ADAM CONOVER: VELKÉ VÉČKO
Dobře, fakt to nedělejte. Ale hele, jsem s vámi.
Vláda je v Americe skoro sprosté slovo.
Nevěříte? Zkuste to nadhodit na Den díkůvzdání
a uvidíte, co se vám stane.
Na vládu se nám nechce ani myslet,
a ještě méně o ní mluvit. Je to jen byrokracie a lobbisté
a politici, že ano?
Žádám o váš hlas, abych mohl blabla… daně, svoboda, všichni mě nenávidí.
Ale jakmile jsem začal zkoumat, co naše vláda skutečně dělá,
byl jsem ohromen zjištěním, že za politikou
se skrývá největší a nejmocnější organizace světa.
Každý šestnáctý pracovník v Americe
je zaměstnanec federální vlády.
A tak či onak utvářejí každý aspekt našeho života.
Přesto většina z nás netuší, co vlastně ti lidé dělají.
No vážně, co děláte?
Zajišťuji, aby naše jaderné zbraně omylem nevybuchly.
Vidíte? To je zatraceně důležité.
Není to tak trochu divné, že každé čtyři roky
vstupujeme do národní soutěže v pokřiku
o tom, kdo bude řídit vládu, o které většina z nás nic neví?
Naše vláda má být vláda lidu,
z lidu a pro lid.
Tak neměli bychom my, lid, chápat, co sakra vlastně dělá?
Takže v tomto pořadu budeme zkoumat všechny způsoby,
dobré i špatné, jimiž vláda působí na naše životy.
Od peněz ve vaší kapse přes zdraví ve vašem těle
až po samotnou věc, která nás udržuje naživu, naše jídlo.
JÍDLO
Když jdu do supermarketu, jsem ohromen vším tím výběrem.
Ale co s tím výběrem, který nemáme?
Jako třeba proč jsou nezdravé potraviny levnější než ty zdravé?
Proč je v každém bochníku chleba kukuřičný sirup?
A proč přejde mléko z plnotučného rovnou na dvouprocentní?
Kde je všechno 53% mléko?
Někdo jiný v tom rozhoduje za nás.
A v našem potravinovém systému nikdo nemá větší moc
než vláda. Takže já bych moc rád věděl,
jestli nám jejich volby pomáhají, nebo nám škodí.
A mají na srdci naše dobro, nebo dobro někoho jiného?
Takže jedno z rozhodnutí vlády je stanovení norem pro bezpečnost potravin.
Pomyslete, cokoliv si v supermarketu vyberete,
dá se obecně předpokládat, že z toho nijak vážně neonemocníte.
Ještě tak před sto lety
byli v Americe lidi z jídla nemocní pořád.
Hej, zlato, mám vzít zkažené maso, nebo nezkažené maso?
Vezmu to značkové, je v něm o 20 % méně arzeniku.
A není těžké pochopit proč,
když víte, jak maso bylo tehdy zpracováváno.
Hej, šéfe, krysy se nám vyměšovaly na maso, tak jsem je otrávil.
Ale teď jsou všude na mase otrávené krysy.
Co říkáte? Co uděláme?
Zní mi to jako nová příchuť klobásy.
Kéž bych mohl říct, že je to přehnané.
Když spisovatel Upton Sinclair
odhalil tyto nehygienické podmínky ve své knize Džungle,
veřejnost byla tak pobouřena, že prezident Teddy Roosevelt musel jednat.
To je nechutné! Musíme s tím něco udělat.
Moji drazí Američané, podepsal jsem federální zákon o kontrole masa
a dal americkému ministerstvu zemědělství pravomoc
maso kontrolovat a zaručit jeho způsobilost ke konzumaci.
Odteďka jediná džungle, o které uslyšíte,
je ta, kde lovím slony.
A když uvidíte logo USDA,
vězte, že strejda Teddy říká, že je to mňam mňam pro vaše břicho.
Páni, Teddy byl opravdu originální medvěd.
A jeho tlak na regulaci potravin byl neuvěřitelně úspěšný.
Strach populace ze zkaženého masa se stal minulostí.
A průmysl z toho dokonce těžil, protože logo USDA
bylo vlastně razítko vlády potvrzující, že jídlo je bezpečné.
Když se nad tím ale zamyslíte, není tato práce skoro příliš velká?
Chci říct, že americký komerční masný průmysl
dnes zpracovává každoročně přes sto miliard liber hovězího,
kuřecího, vepřového, jehněčího, skopového a kozího masa,
a to nemluvím o emu. No jo. Teď jíme emu.
A každičká z té stovky miliard liber musí být několikrát prověřena
orgánem USDA.
Takže kdo přesně sahá na všechno naše maso?
Zdá se jim hrubé, že o tom tak mluvím?
Ale to nejdůležitější: v čem zatraceně tahle práce spočívá?
Vítejte v Cargill Schuyler.
Ahoj, díky za přijetí.
- Těší mě. - Jasně.
Takže kolik kusů dobytka denně?
Zpracováváme zhruba pět tisíc kusů denně.
A kolik lidí z USDA tady pracuje?
No, máme tu na místě zhruba 13 inspektorů USDA
na každou směnu, takže celkem 26.
A pak tu máme dva veterináře od USDA.
To je něco, co mnoho lidí nespatří,
kromě těch, kteří tu pracují.
Přesně tak. Jak to říct? Moc často tu kamery neakceptujeme.
Tak tady porcujeme trupy,
pak balíme do krabic a pak prodáváme spotřebitelům.
Když se podíváte dolů, víte, předtím jsme mluvili o USDA.
Jo, vidím. Tamhle je.
To je jeden z našich inspektorů USDA.
- Jo, tamhle, s logem USDA. - Přesně tak.
Jen se tu tak prochází, rozhlíží se tady,
dívá se pod plachtu. Takový potulný typ inspekce.
Jako inspekce v restauracích, ale jsou tu pořád.
Přesně tak.
Víte, moc soukromých podniků k sobě vládu takhle nezve.
Spousta jich říká:
„Řeknete, že musím přestat pracovat, a to mě stojí peníze.“
My je tady musíme mít. Přítomnost USDA je federální nařízení.
Jasně. Může se zeptat na váš soukromý názor?
Myslíte, že to nařízení je důležité?
Myslíte, že to pomáhá zvyšovat kvalitu masa,
to, že mají mandát tady být?
- Naprosto. - Ano.
Je to partnerství. Pomáhají nám pracovat lépe.
Ujišťují se, že děláme to, co máme
z hlediska bezpečnosti potravin dělat. Hledají sebemenší nedostatek
v našem procesu.
To je to, co tady kontrolují.
- Ahoj. - Ahoj, Adame, já jsem Miguel.
Bezpečnostní inspektor pro USDA.
Takže i když tu pracujete po boku zaměstnanců společnosti,
někdy to s nimi máte těžké:
„Hej, proč musíš zastavit provoz?“
Nikdy vám nebrání ve vaší práci?
Ne, pokud mám legitimní důvod zastavit linku,
pokud vidím, že bude produkt kontaminován,
dojde ke křížové kontaminaci a někomu to ublíží,
musím dělat svoji práci.
Pro mě osobně je moc důležité dělat svou práci
dobře, aby lidé nebyli nemocní.
Jasně.
Jídlo, které tu vyrábíme, jde na můj stůl a na stůl každého z nás.
Co se stane, když vidíte někde nějaký problém?
Když něco vidíme, použijeme tuto modrou visačku, které říkáme
značka podezření, a napíšeme to našemu veterináři.
A ten k tomu dá své vyjádření.
Takže když něco vidíte,
třeba lymfatické uzliny ne úplně v pořádku nebo tak něco,
tak řeknete: „Tohle musím označkovat, aby se na to veterinář podíval.“
- Ahoj, Adame. Dr. Angela Broatmanová. - Zdravím.
Takže vy jste veterinář pro USDA.
Ano. Dělám veterináře pro USDA už jedenáct let.
A dělám to proto, protože mi jde o veřejné zdraví.
Tohle je jen část krav, které jdou dnes na porážku
a které vstoupí do potravinového řetězce americké veřejnosti.
Ale já myslím… ale nejsem odborník, dívám se na ty krávy a říkám si,
že na ně není úplně šťastný pohled, ne?
Tak jak můžete říct, jestli jsou v dobrém rozpoložení,
nebo jestli něčím trpí?
Z téhle lávky mám skutečně výborný výhled.
Protože někdy se dívám na vykládání z kamionů,
abych se ujistila o humánních technikách
a o tom, že jsou jen pobízeny do pohybu a že nikdo nedělá nic,
co by jim působilo zbytečný stres při vykládce.
Vy vlastně dáváte pozor na jejich chování.
Jasně. Sleduji také, jestli některá nekulhá.
A také jestli jdou k napajedlům.
A jestli jsou napajedla plná, aby mohly pít.
Hlídám jakékoliv cizí zvířecí nemoci. Poslouchám je.
- Posloucháte je. - Jestli je to normální bučení.
- Čucháte pachy. - Jo.
- Jak jste se tu ocitla? - To během studií.
Tehdy jsem zjistila, že mě opravdu zajímá nekropsie,
protože se mi líbí vidět jejich orgány…
- Takže v podstatě pitva. - Jo, pitva zvířat.
Takže počkat… Byla jste veterinář
a vaše nejoblíbenější část byla rozkrájet mrtvé zvíře?
- Vlastně ano! - A řekla jste si: „Aha!“
Jo, jako: „Kde bych mohla pracovat s mrtvými zvířaty?“
A USDA mi to umožnila.
Baví mě dívat se na procesy nemocí
a tady můžu vidět spoustu různých nemocí.
- Expert na nemoci krav. - To jsem.
Pro každou posedlost existuje to pravé zaměstnání.
- To ano. - Pro jakoukoliv podivnost.
Najde se pro to práce.
Uvidíte uvnitř, že inspektoři kontrolují každý jednotlivý trup,
dívají se na všechny vnitřnosti, všechny orgány.
Všechno, co by mohlo být hrozbou pro veřejné zdraví.
Dobrá, řekněte mi, co jsem to tady viděl. Všiml jsem si,
že jste si prohlížel ten velký trup a něco jste viděl
a označkoval jste ho modrou barvou. Co to znamená?
Ta barva znamená,
že trup má problém nebo je kontaminovaný,
takže není jedlý.
Jak jste viděl, v plicích byla jasně znatelná pneumonie.
A jak jsem prohlížel ten trup,
viděl jsem, že ten kus celkově nebyl zdravý.
Takže nepoužitelný pro lidskou spotřebu.
Člověče! Chci říct…
Tohle vidět je prostě velice intenzivní.
Je to tak intenzivní práce, nebo jste si na to zvykl?
Po chvíli si zvyknete, protože víte,
že když jste tady, tak vlastně chráníte veřejnost tím,
že ta zvířata jsou zdravá
a že jsou z nich produkty, které mají smysl.
- Které si vaše rodina může užít. - To jo. Jak jste s tím začal?
Začal jsem jako soukromý veterinář na severozápadě Missouri.
Normální veterinář, jako „Můj pes kašle, doktore“?
Přesně tak, jo.
Předpokládám, že na tuhle práci musíte milovat zvířata.
Tak jak se cítíte jako součást systému, který…
no víte, zabíjí zvířata?
No, jak to vidím, já… Živá zvířata mám moc rád.
Ale také si chci být jistý lidským zacházením
a tím vším… kdykoliv jdou na porážku,
že je s nimi náležitě zacházeno.
Když to nebude hlídat někdo tady, tak kdo?
Jo, to je pravda.
Páni. Díky moc, doktore Sundrupe.
- Úžasné popovídání. - Děkuju.
Víte, bylo fakt těžké tohle všechno vidět.
Ale je tak důležité poznat pořádně systém,
který produkuje naši potravu.
Ať vidíte masný průmysl jakkoliv,
myslím, že musíme být šťastní, že v každé továrně na maso v Americe
jsou inspektoři, kteří pracují ne pro továrnu,
ale pro nás. A mají na srdci naše dobro.
Ale víte, oni tam nemusí být navždy.
Kvůli nátlaku na deregulaci v roce 2019
USDA schválila pravidlo, které by mohlo zrušit až 40 % inspektorů vepřového masa
v některých dílnách a povolit jim, aby se kontrolovaly samy.
Přestože bylo zjištěno, že dílny, který takový systém zkusily,
zdvojnásobily problémy ohledně trávicí a fekální kontaminace.
Neuvěřitelné! Víte, já právě zjistil, že tito inspektoři existují.
A teď zjišťuji, že jsou odstraňováni?
Další ukázka Jupiterova dědictví.
Víte, chápu, proč by velká masná společnost
radši neměla inspektory ve své továrně,
ale to mi určitě nepomůže, až budu dávit svůj tvarohový koláč.
A co ta továrna? Chci říct, nejen že se zdá,
že krávy to místo nemají rády,
ale studie ukazují, že živočišné zemědělství je tak velký znečišťovatel,
že jejich emise doslova vaří planetu
a zabíjejí každoročně více lidí než znečištění z uhelných elektráren.
Díky, Brianno. Takže pokud by o nás vláda opravdu dbala,
omezovala by samotné velkochovy, a ne jeho kontrolu, ne?
Tak pro koho tedy vláda skutečně pracuje? Pro farmáře,
nebo pro nás, lidi, co konzumujeme produkované jídlo?
Dobrá. Ponořili jsme se hluboko do potravinové politiky naší vlády
a ukazuje se, že naše vláda vždy upřednostňovala to první, farmáře.
A to dává smysl, protože po většinu našich dějin
pomoc zemědělcům vlastně znamená pomoc průměrnému Američanovi.
To máš recht. Během Velké hospodářské krize
každý čtvrtý Američan žil na farmě, jako je tahleta.
A během té velké katastrofy jsme ztratili 60 % našich příjmů.
Moje melasa! Ach, co budeme dělat?
Žádné strachy, lidi, jsem od vlády a jsem tu, abych vám pomohl.
Přicházím rovnou od samotného pana Franklina Roosevelta,
abych šířil zprávy o tomto úžasném novém programu.
Jmenuje se „Bonusové simoleony strýčka Sama
zaměřené na zvýšení každé sazenice“.
Přehoďte S a U a je z toho subsidies: dotace.
DOTACE
A takhle to funguje. Vy tu pěstujete kukuřici?
No… jo.
Dostanete dotace! A co takhle pěstovat pšenici?
No, to můžu.
Dotace! Rýže a bavlna?
Vy řeknete, já vypěstuju.
Dobrá. Říkejte mi „Gejzír“, protože dostáváte celý gejzír dotací!
A tím strýček Sam nekončí! To teda ne, pardon!
Dál budeme zaorávat kupy peněz do amerického venkova
po příští století, ať se vám to líbí, nebo ne.
Nebudeme vás jen dotovat. Vykoupíme také váš přebytek, až budete pěstovat moc.
A budeme financovat zemědělský výzkum, aby vaše pole vzkvétala.
Kapka bude stačit.
Všechny tyhle federální investice nezachránily jen americké zemědělství.
Byla to hotová revoluce potravinového systému.
Od roku 1948 se produkce amerických farem téměř ztrojnásobila.
A Američané dnes utrácejí za jídlo menší díl příjmů než jiné rozvinuté státy.
Ve skutečnosti jsme se stali největším zemědělským vývozcem na světě.
Děkujeme pěkně, strýčku Same.
Ale má to přece jen pár háčků.
Zaprvé: černí farmáři nikdy nedostali stejné podpory jako bílí farmáři.
Historický omyl, který vláda teprve nedávno alespoň uznala.
A zadruhé: když přeskočíme do dnešní doby,
tyhle sto let staré dotace z doby krize stále existují.
Ale většina Američanů dnes nejsou farmáři.
Jen méně než jedno procento!
A téměř polovina těch dotací nejde malým farmářům.
Jdou do 7 % největších farem v zemi.
To znamená, že nepomáhají lidem. Jdou rovnou do velkozemědělství.
Strýček Donald farmu měl, híja híja hou.“
Ale to není všechno. Tyhle dotace jsou přímo nezdravé pro naše zdraví.
Podívejte, když něco dotujete, bude toho mnohem víc.
Už jste se někdy ve vašem supermarketu
zamysleli, proč je tam tolik levného, zpracovaného, nezdravého jídla?
Tady je odpověď.
Místo dotací do zdravého ovoce a zeleniny
naše vláda dál platí zemědělcům, aby pěstovali obilí ve velkém,
jako pšenici, rýži a kukuřici, které se zpracují do tohoto svinstva.
Výborného svinstva. Chci říct, vím, že to pro mě není dobré.
Vím, že to podstatně zvyšuje riziko diabetu a cholesterolu,
ale nemůžu to přestat jíst!
A přesto moje vláda pomáhá, aby to bylo to nejlevnější,
nejrozšířenější jídlo v Americe. Proč?
To, co jasně vypadá jako poslání vlády pomáhat zemědělcům,
stojí v cestě její povinnosti pomáhat jedlíkům.
Zejména když stejná USDA, která drží velkozemědělství nad vodou,
je zodpovědná také za stanovení stravovacích pokynů,
které nám radí, co máme jíst.
Tak si říkám, jestli to není tak trochu konflikt zájmů? Jako třeba…
Pamatujete na potravinovou pyramidu USDA na každé krabici cereálií
a zdravotní kategorie v 90. letech?
Přemýšleli jste někdy, odkud se to vzalo?
Tak, týme, tento průvodce ovlivní stravovací návyky každého Američana
na celá desetiletí.
Takže se musíme opřít o nejlepší dostupné nutriční studie.
Pardon, pitomci.
USDA udělila zemědělcům poslední slovo k té vaší drahocenné pyramidě.
Můj bože! Snižují čerstvé ovoce a zeleninu na polovinu!
A zdvojnásobují doporučenou denní dávku obilovin!
Hej, více chleba ve vašem břiše znamená více prachů v našich kapsách.
Já vím, těžko se tomu věří,
ale podle bývalé ředitelky nutričního poradenství USDA Lightové
je to pravda. Napsala, že ministerstvo zemědělství změnilo obsah,
neboť se masné a mléčné lobby obávalo poklesu jejich prodejů.
Také značně navýšilo podíl pšenice a dalších obilovin,
aby potěšilo pěstitele.
Ale je to dalekosáhlejší než nutriční pyramida.
USDA vytvořila i marketingový odbor pro spolupráci s fastfoodovými řetězci.
Aby našli nové cesty, jak napěchovat své výrobky sýrem.
Proč? Aby pomohli mléčnému průmyslu.
MLÉČNÝ MANAGEMENT
Potřebujeme dát více sýru sem! Tady!
Sakra, vojáku! Sem dejte více sýra!
Ale madame, už je to celé pokryté sýrem.
Už tam není místo!
Je mi to jedno!
Dejte to sakra do kůrky, jestli je to třeba.
Geniální!
Tak počkat. Vláda že nám dodává pizzu s plněnou kůrkou?
A nejen to, vyrůstal jsem na šesti až jedenácti porcích
bagelů a těstovin denně,
protože mi vláda řekla, že je to zdravé.
A já neměl žádnou sebeúctu.
Ale teď zjišťuji, že to všechno byla lež na podporu potravinářského průmyslu.
Co to sakra je?
Víte, každý článek a reklama říká, že klíčem ke zdravému stravování
je lepší volba našich potravin.
Ale proč je to všechno na nás?
Možná místo všech starostí o tom, co si v regálech vybereme,
měli bychom se více starat o to, co naše vláda rozhodne do těch regálů vystavit.
Protože jedině ona má moc určovat, zda je naše jídlo bezpečné a vhodné,
zda informace na obalech jsou zdravé, nebo škodlivé.
A že krabice supercukrových ovocných müsli
je desetkrát levnější než skutečné zatracené ovoce.
Ale tyhle jsou dobré. Opravdu to dávají dětem?
Víte, někdy lidi říkají, že toho vláda moc udělat nemůže,
ale evidentně může a dělá.
Důležitější otázka je, pro koho to dělá!
Protože pokud naše vláda přestane pracovat v náš prospěch, může to být katastrofa.
PODLE KNIHY MICHAELA LEWISE PÁTÉ RIZIKO
České titulky: Radka Labric