Komedija o američkoj vladi u kojoj glumim ja,
a producirate je vi.
Nisam baš siguran.
Adame, požuri, ispunjavam papire za prijavu poreza.
Nemate knjigovođu?
Volim ja to sam.
Porezi su cijena koju plaćamo za život u uređenom društvu.
I, kako ide?
Lako je. Samo moraš slijediti upute.
Oporezivi dohodak pomnožiš s 0,2
i upišeš u trinaesti redak.
Zatim uneseš iznos iz šestog retka obrasca D.
Tu mi je negdje obrazac D.
Adame, što te muči?
Pa, bivši predsjedniče Obama, ako ljudi…
Većina kaže „predsjednik”.
Ali to je netočno! Više niste na tom poslu.
Ja sam dobio promaknuće u trgovini u trećem srednje,
ali ne predstavljam se kao voditelj smjene Adam Conover
do kraja života. To bi bilo ludo.
Ne želim pritužbe na netočnost podataka
pa ću vas i dalje oslovljavati titulom bivšeg predsjednika. Ili BIPRE?
Kad god želiš prijeći na stvar, samo reci.
Bivši predsjedniče Obama, vi producirate ovu seriju.
Svi će misliti da je riječ o provladinoj propagandi.
Serija ne govori o meni.
Želimo pokazati ljudima što vlada zapravo radi
i predstaviti im Amerikance koji obavljaju te poslove.
Ali vlada nije baš uvijek uspješna.
Zapravo, ponekad čini štetu.
Ne želim snimati seriju o tome kako radi vlada.
Zanima me radi li i za koga.
Je li kućni ured porezna olakšica?
Dobro. Ti voliš otkrivati istinu, zar ne?
Otvori ta pitanja i reci istinu o onome što pronađeš.
Znači, smijemo istraživati novčano pomaganje tvrtkama.
Slobodno.
Agenciju FEMA?
Poludi!
Vojnu tehnologiju?
Adame, ti si gazda.
Snimi seriju kakvu želiš. Ja moram prijaviti troškove.
„Priložite dodatni radni list.“
Kakav dodatni list? Nema ga!
NETFLIXOVA SERIJA
Čujte, i ja sam skeptičan.
Očekuje li algoritam da ćete gledati humorističnu emisiju o vladi,
dok možete gledati, na primjer, kulinarske promašaje u Slatkim pričama?
GLEDAJTE V KAO VLADA S A. CONOVEROM, VAFLIĆ I MOČIĆ, SLATKE PRIČE
Dobro, nemojte. Ali razumijemo se.
„Vlada“ je zapravo prosta riječ u Americi.
Ako ne vjerujete, spomenite je na Dan zahvalnosti
pa vidite što će se dogoditi.
Ne želimo razmišljati o vladi,
a kamoli razgovarati o njoj. Pusta birokracija, lobisti
i političari, je li tako?
Dajte mi svoj glas kako bih mogao bla-bla, porezi, sloboda, svi me mrze.
Ali kad sam malo bolje ispitao što naša vlada doista radi,
oduševilo me otkriće da iza politike
leži najveća i najmoćnija organizacija na svijetu.
Svaka šesnaesta zaposlena osoba u Americi
radi u saveznoj vladi.
Oblikuju sve aspekte naših života u dobru i u zlu.
Ipak, većina nas ne zna što oni točno rade.
Što vi zapravo radite?
Pazim da naše nuklearno oružje slučajno ne eksplodira.
Vidite? To je baš važno!
Nije li pomalo čudno da svake četiri godine
narod ulazi u glasnu raspravu
oko toga tko će voditi vladu o kojoj ne znamo gotovo ništa?
Naša vlada trebala bi biti vladavina naroda,
iz naroda, za narod.
Ne bi li onda narod trebao znati što ta vlada zapravo radi?
U ovoj seriji istražit ćemo kako sve vlada,
pozitivno i negativno, utječe na naše živote.
Od novca u našem džepu preko zdravlja
do onoga bez čega ne možemo živjeti, a to je hrana.
HRANA
U trgovini me oduševljava sva ta mogućnost izbora.
Ali što je s onim o čemu ne možemo odlučivati?
Na primjer, zašto je nezdrava hrana jeftinija od zdrave?
Zašto svaka štruca kruha sadrži kukuruzni sirup?
Zašto možemo birati samo između punomasnog i mlijeka s dva posto masti?
Gdje je mlijeko s 53 posto masti?
Drugi to biraju za nas.
U našem prehrambenom sustavu najveću moć donošenja izbora
ima vlada. Mene zanima
jesu li njihovi izbori za nas dobri ili loši.
Rade li u našem ili tuđem najboljem interesu?
Bez sumnje, vlada postavlja standarde sigurnosti namirnica.
Ma što odabrali u supermarketu,
općenito možete pretpostaviti da vam to neće naškoditi.
Ipak, prije stotinu godina
ljudi u Americi stalno su se razbolijevali od hrane.
Mili, da kupim pokvareno ili nepokvareno meso?
Ma, kupit ću poznatu marku. Ima dvadeset posto manje arsena.
Lako je shvatiti zašto
ako pogledamo kako se meso tada obrađivalo.
Šefe, štakori su kakali na meso pa sam ih otrovala,
ali sad je meso prekriveno uginulim otrovanim štakorima.
Što ćemo?
Meni zvuči kao novi okus kobasice!
Da barem pretjerujem!
Kad je pisac Upton Sinclair
razotkrio te nehigijenske uvjete u knjizi Džungla,
predsjednik Roosevelt morao je nešto poduzeti zbog pritiska javnosti.
Pa to je odvratno! Moramo nešto poduzeti.
Dragi sunarodnjaci, potpisao sam Savezni zakon o inspekciji mesa
i dao ovlasti Ministarstvu poljoprivrede
da provjerava je li meso sigurno za jelo.
Od ovoga dana za džunglu ćete čuti samo
kad ja odem u lov na slonove.
A kad vidite logotip USDA-e,
znajte da vam vaš Teddy poručuje da je hrana sigurna.
Teddy je zaista bio pravi medvjedić.
A njegova inicijativa za regulaciju hrane bila je silno uspješna.
Masovni strah od pokvarena mesa danas više ne postoji.
A logotip je koristio industriji hrane
jer je vladin žig jamčio da je hrana sigurna.
Nije li to ipak malo preopsežan posao?
Američka komercijalna industrija mesa
godišnje obradi više od 45 milijardi tona govedine,
piletine, svinjetine, janjetine, ovčetine i kozetine,
a tu je i meso emua. Da, sad jedemo i njih.
I svaki od tih 45 milijuna kilograma više puta prolazi
inspekciju USDA-e.
Tko točno dodiruje naše meso?
Sviđa li im se ili ne kako sam to rekao?
I ono najvažnije, kakav je to uopće posao?
Dobro došli u Cargill Schuyler.
Hvala vam.
-Drago mi je. -I meni.
Koliko grla stoke obradite dnevno?
Oko pet tisuća.
Koliko zaposlenika USDA-e ovdje radi?
Imamo trinaestak inspektora USDA-e
u svakoj smjeni. Ukupno dvadeset i šest.
To su i dva veterinara iz USDA-e.
Malo ljudi ovo vidi. Samo oni koji ovdje rade.
Točno. Uglavnom ne dopuštamo snimanje.
Ovdje režemo trup životinje,
pakiramo i šaljemo u prodaju.
Odavde vidimo… Spominjali smo USDA.
Da, vidim ga.
Vidimo USDA-ina inspektora.
-Da, s logotipom agencije. -Točno.
On šeta uokolo, gleda ispod,
podiže najlon. Inspekcija je mobilna,
kao u restoranu, ali inspektori su uvijek tu.
Točno.
Malo privatnih tvrtki poziva državne službenike na taj način.
Mnogi kažu: „Pa,
onda će mi reći da moram zatvoriti i izgubit ću novac.”
Oni moraju ovdje biti. To nalaže savezno ovlaštenje.
Smijem li vas osobno upitati,
mislite li da je savezno ovlaštenje važno?
Mislite li da se kvaliteta mesa podiže kad znate da oni moraju biti ovdje?
-Bez sumnje. -Da.
Imamo partnerski odnos. Oni nama pomažu da budemo bolji.
Provjeravaju poduzimamo li sve korake
važne za sigurnost hrane. Traže nedostatke u našem radu.
To je opis njihova posla.
-Hej! -Bok, Adame! Ja sam Miguel.
Ja sam USDA-in inspektor za sigurnost hrane.
Radiš među ljudima koji su zaposleni u ovoj klaonici
i koji ti ponekad nešto prigovore.
„Zar moraš zaustaviti proizvodnju?”
Ali to te ne ometa u obavljaju posla?
Ne. Ako postoji opravdani razlog za prekid proizvodnje,
uočim li da će se neki proizvodi kontaminirati
i da će to nekome naštetiti,
moram djelovati.
Meni osobno silno je važno
odraditi svoj dio radi zaštite ljudi.
Da.
Meso iz ove klaonice dolazi na moj i svačiji stol.
Što se dogodi kad uočiš problem?
Nalijepim ove plave naljepnice,
oznake za sumnjivo meso, i prijavim ga našem veterinaru.
Zatim on preuzima.
Dakle, uočiš nešto,
na primjer neobične limfne čvorove,
i onda staviš naljepnicu da veterinar pregleda meso.
-Bok, Adame! Ja sam dr. Angela Broatman. -Hej.
Veterinarka si i radiš za USDA.
Da, već 11 godina.
Bavim se time jer me zanima javno zdravlje.
Ovo je samo dio krava koje danas idu na klanje,
a zatim ulaze u hranidbeni lanac američkog stanovništva.
Nisam stručnjak, ali dok gledam te krave,
ne izgledaju mi baš veselo.
Kako možeš ocijeniti jesu li dobro
ili su pretrpjele stres?
Odavde imam dobar pogled.
Katkad gledam kako ih iskrcavaju iz kamiona
i provjeravam rade li to humano.
Pratim kako ih izvode i trudim se
da ne doživljavaju nepotreban stres pri iskrcavanju.
Ti zapravo pratiš njihovo ponašanje.
Točno. Tražim one koje možda šepaju,
gledam hoće li se ići napiti na korito.
Korita moraju biti puna vode.
Pokušavam uočiti znakove neke bolesti. Slušam.
-Slušaš zvukove. -Da. To je zdravo mukanje.
-I njušiš. -Da.
-Kako si se počela baviti time? -Tijekom studija
otkrila sam da obožavam nekropsiju.
Volim gledati njihove organe…
-To je obdukcija? -Da, obdukcija na životinjama.
Dakle, bila si veterinarka
i onda si otkrila da voliš secirati uginule životinje?
-Doista je tako bilo. -I onda ti je sinulo!
Gdje mogu raditi na životinjskim leševima?
A USDA mi je to omogućila.
Volim promatrati napredak zaraze.
Imam prilike vidjeti različite bolesti.
-Voliš kravlje bolesti. -Da.
Postoji pravi posao za svaku opsesiju.
-Točno. -Ma što ona bila.
Postoji radno mjesto i za nju.
Vidjet ćeš da inspektori pregledavaju baš svaki trup,
uključujući utrobu i sve organe.
Sve što može predstavljati prijetnju javnom zdravlju.
Reci mi, što sam to gledao? Primijetio sam
da si pregledavao veliki trup i onda si nešto uočio.
Označio si meso plavom bojom. Što to znači?
Ta boja često znači
da meso nije dobro
i ne smije se jesti.
Vidio si tragove upale pluća posvuda.
Pregledao sam cijeli trup
i uočio da sustavno nije bio zdrav.
Dakle, ljudi ga ne smiju konzumirati.
Čovječe!
Nije lako sve to gledati.
Je li i tebi tako ili se čovjek navikne?
Navikneš se nakon nekog vremena jer znaš
da radeći svoj posao zapravo štitiš stanovništvo.
Provjeravaš zdravlje životinja
i njihovo meso pretvaraš u koristan proizvod
-u kojem će i tvoja obitelj uživati. -Kako si počeo raditi?
Imao sam veterinarsku ambulantu u Missouriju.
Bio si običan veterinar i liječio pse?
Točno.
Pretpostavljam da si to radio jer voliš životinje.
Kako se onda osjećaš u sustavu
koji usmrćuje životinje?
Pa, doista volim žive životinje.
Želim da svi humano postupaju prema njima
i da u postupku koji prethodi klanju
svi postupaju pravilno.
Netko to mora raditi.
Točno.
Hvala najljepša, dr. Sundrup.
-Uživao sam u razgovoru. -Hvala.
Nije bilo lako sve to gledati.
Ipak, neizmjerno je važno dobro pogledati sustav
koji doslovce proizvodi našu hranu.
Što god mislili o mesnoj industriji,
trebate biti sretni što u svakoj američkoj klaonici
postoje inspektori koji ne rade za nju,
nego za nas i u našu korist.
Ali znate, možda neće uvijek biti ondje.
Zbog zahtjeva za izmjenom pravilnika 2019.
USDA je donijela novu odredbu o smanjenju broja inspektora čak do 40 %
u nekim klaonicama. Umjesto toga, kontrolirat će se same,
iako je utvrđeno da su klaonice koje rade po tom sustavu
imale dvostruko veći broj prekršaja zbog probavne i fekalne kontaminacije.
Nevjerojatno! Tek sam saznao da postoje inspektori za meso,
a onda saznam da ih ukidaju?
Kao sa serijom Jupiter's Legacy.
Shvaćam zašto veliki proizvođači mesa
ne žele inspektore u tvornicama,
ali to mi baš ne pomaže.
Što kažete na onu klaonicu? Ne mislim samo na činjenicu
da se kravama ondje ne sviđa.
Studije pokazuju da su farme životinja veliki zagađivači.
Njihovi plinovi doslovce kuhaju planet
i svake godine ubiju više ljudi nego onečišćenje iz elektrana na ugljen.
Hvala, Brianna. Dakle, da vlada stvarno pazi na nas,
smanjila bi broj životinja, a ne broj inspekcija, zar ne?
Za koga onda vlada radi? Za uzgajivače
ili za nas koji tu hranu jedemo?
Zaronili smo duboko u prehrambenu politiku naše vlade
i ispada da vlast oduvijek favorizira ono prvo, uzgajivače.
I to ima smisla, u prošlosti je pomaganje uzgajivačima
značilo i pomaganje Amerikancima.
Itekako, gospon. Tijekom Velike gospodarske krize
svaki četvrti Amerikanac živio je na farmi poput ove.
Za vrijeme te velike nevolje izgubili smo 60 % prihoda.
Melase mu! Što nam je činiti?
Bez brige, narode, ja sam iz vlade i došao sam pomoći.
Poslao me g. Franklin Roosevelt osobno
da prenesem vijesti o sjajnom novom programu.
Dajemo vam dodatna državna sredstva
za poticaj sadnje svake vrste.
Zamijenite početna slova i dobivate „subvencije”.
SUBVENCIJE
Počujte! Uzgajate kukuruz na ovoj farmi?
Nego što!
Dobivate subvenciju! A što kažete na pšenicu?
Mogu pokušati.
Subvencija! Riža i pamuk?
Uzgajam što god treba!
Zovite me Stari vjerni jer ćete dobiti cijeli gejzir subvencija!
A država tu neće stati, bez brige.
Slat ćemo stogove gotovine na selo
sljedećih sto godina, svidjelo vam se ili ne.
Nećemo vas samo subvencionirati, nego i otkupljivati višak.
I financirat ćemo istraživanja kako bi vaša polja bila plodna.
Treba vam samo jedna kapljica.
Silna savezna ulaganja nisu samo spasila farme,
pokrenula su revoluciju u sustavu hrane.
Od 1948. godine proizvodnja farmi gotovo se utrostručila,
a Amerikanci troše manje na hranu u odnosu na druge razvijene države.
Postali smo najveći svjetski izvoznik poljoprivrednih proizvoda.
Hvala ti, državo!
Postoji samo nekoliko problema.
Prvo, farmeri crnci dobili su manju pomoć od bjelačkih,
što je bila povijesna pogreška koju je vlada tek nedavno priznala.
I drugo, prebacimo li se u današnje doba…
Subvencije s početka 20. stoljeća i dalje su na snazi.
Ali većina današnjih Amerikanaca nema farme.
Farmera je manje od jedan posto.
A gotovo polovina subvencija ionako ne ide malim farmerima.
Dobiva ih sedam posto najvećih farmi u SAD-u.
Dakle, novac ne ide narodu, nego velikim igračima.
Stari MacDonald otvara pipu Ija ija, lova!
I ne samo to. Subvencije su doslovce loše za naše zdravlje.
Subvencioniranu robu možete proizvoditi u velikoj količini.
Jeste li pogledali police u trgovini
i zapitali se zašto su prepune jeftine, prerađene nezdrave hrane?
Eto vam odgovora.
Umjesto da subvencionira zdravo voće i povrće,
naša vlada i dalje financira žitarice koje se masovno proizvode,
poput pšenice, riže i kukuruza, od kojih se proizvodi ovo smeće.
Ukusno smeće. Znam da je štetno.
Znam da mogu dobiti dijabetes i povišeni kolesterol,
ali ne mogu ga prestati jesti.
Pa ipak, moja se vlada pobrinula da upravo to bude najjeftinija
i najraširenija hrana u Americi. Zašto?
Čini se da vladin plan pomoći poljoprivrednicima
uopće ne pomaže potrošačima.
Pogotovo uzmemo li u obzir da je USDA, koja podupire velike igrače,
odgovorna i za izradu smjernica o prehrani
u kojima nas savjetuje što jesti.
Nije li to sukob interesa? Hej,
sjećate li se prehrambene piramide na poleđini svake kutije žitarica
i letaka koji smo u 90-ima dobivali u školi?
Znate li kako su nastali?
Vodič koji sastavljamo utjecat će na izbor prehrane svakog Amerikanca
još desetljećima.
Zato ga moramo temeljiti na nutricionističkim saznanjima.
Sori, štreberi.
USDA je poljoprivrednoj industriji dala konačnu riječ o vašoj piramidi.
Bože! Prepolovili su porcije svježeg voća i povrća
i udvostručili preporučene dnevne količine žitarica!
Hej, više kruha u tvojim ustima znači više novca u mom džepu.
Znam da je teško vjerovati,
ali Luise Light, bivša voditeljica smjernica o prehrani u USDA-i,
tvrdi da je istina. Navodno je Ministarstvo poljoprivrede mijenjalo tekst
jer su se mesni i mljekarski lobiji bojali loše prodaje.
Istodobno su obilato povećali porcije pšenice i ostalih žitarica
kako bi proizvođači bili sretni.
Sve seže mnogo dublje od prehrambene piramide.
USDA je čak formirala marketinški ogranak za suradnju s proizvođačima brze hrane.
Traži kako nagurati još sira u njihove proizvode.
Zašto? Da pomogne mljekarskoj industriji.
UPRAVA ZA MLJEKARSTVO
Trebamo dodati još sira tu! I tu!
Kvragu, vojniče, moramo ga dodati i tu!
Ali, gospođo, već je prekriveno sirom!
Nema više mjesta!
Ne zanima me!
Uguraj ga u vražju koricu ako moraš.
Izvrsno!
Čekaj malo. Vlada je uvela pizzu s punjenom korom?
I ne samo to. Ja sam odrastao jedući između šest i jedanaest porcija
peciva i tjestenine dnevno jer mi je vlada rekla da je zdravo,
a i jer se nisam osjećao vrijedno.
Ali sada znam da je sve bila laž u korist prehrambene industrije.
Koji kurac?
U svakom članku i oglasu piše da ključ zdrave prehrane
leži u odabiru zdravijih namirnica,
ali zašto odluku prepuštaju nama?
Možda bismo se, umjesto da se pitamo što odabrati s polica,
trebali pitati što naša vlada stavlja na police.
Samo vlada može odrediti je li naša hrana sigurna i prikladna za jelo
i jesu li savjeti na poleđini zdravi ili štetni.
I hoće li kutija superslatkih bombica od jagode
biti deset puta jeftinija od pravih jagoda.
ORGANSKE 9,99 USD – 0,99 USD
Baš su ukusne. Daju ih djeci?
Neki kažu da vlada ne može napraviti velike stvari,
ali očito može i to čini.
Važnije je pitanje za koga.
Jer prestane li raditi u našu korist, može doći do katastrofe.
TEMELJENO NA KNJIZI THE FIFTH RISK MICHAELA LEWISA
Prijevod titlova: Marija Cvetković