‎Un show de comedie despre guvernul ‎Statelor Unite cu mine în rol principal,
‎produs de tine.
‎Sunt îngrijorat.
‎Adam, putem s-o facem repede? ‎Acum îmi calculam taxele.
‎Nu ai contabil?
‎Îmi place să le fac singur.
‎Știi, taxele sunt prețul plătit ‎pentru a trăi într-o societate civilizată.
‎Și cum se fac?
‎E ușor. Tot ce trebuie să faci ‎e să urmezi instrucțiunile.
‎Înmulțești venitul impozabil ‎cu zero virgulă doi
‎și îl introduci pe rândul 13.
‎Apoi introduci suma ‎din Anexa D, rândul șase.
‎Sunt destul de sigur că am Anexa D ‎pe aici pe undeva.
‎Adam, ce ai?
‎Ei bine, fostule președinte Obama, ‎dacă oamenii…
‎Oamenii spun „președinte”.
‎Ei bine, e incorect. ‎Nu mai e locul tău de muncă.
‎Știi, am fost promovat când ‎lucram în liceu la un magazin,
‎dar nu-i pun pe oameni să-mi spună ‎manager Adam Canover
‎pentru tot restul ‎vieții mele. Ar fi o nebunie.
‎Nu vreau să mă vâneze verificatorii.
‎Așa că va trebui să rămân la fostul ‎președinte sau preferi FOPOTUS?
‎Oricând vrei să treci ‎la subiect e bine pentru mine.
‎FOPOTUS Obama, tu produci show-ul.
‎Oamenii vor crede că ‎este propagandă pro-guvernamentală.
‎Show-ul nu e despre mine.
‎Scopul show-ului este de a arăta ‎oamenilor ce face de fapt guvernul.
‎Și pentru a le prezenta ‎americanilor cine face treaba de fapt.
‎Dar guvernul nu ‎funcționează întotdeauna bine.
‎De fapt, uneori face rău.
‎Nu vreau un show ‎despre cum funcționează guvernul.
‎Vreau să știu dacă ‎funcționează și pentru cine.
‎Crezi că pot deduce ‎asta ca birou de acasă?
‎Bine. Uite, atuul tău ‎este să arăți adevărul, da?
‎Așa că uită-te la acele întrebări și ‎spune adevărul despre tot ce găsești.
‎Deci am putea ‎investiga redresări financiare.
‎Chiar te rog.
‎FEMA!
‎Fă-ți de cap.
‎Tehnologie militară.
‎Adam, este alegerea ta.
‎Fă show-ul pe care vrei să-l faci. ‎Eu am cheltuieli de raportat.
‎Atașați fișa de lucru suplimentară.
‎Ce fișă de lucru suplimentară? Nu ‎există nicio fișă de lucru suplimentară!
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Bine, uite, sunt ‎la fel de sceptic ca tine.
‎Algoritmul chiar intuiește că vei ‎urmări un show de comedie despre guvern
‎când ai putea să te uiți la, ‎nu știu… Mâncăruri eșuate la Nailed It?
‎URMĂREȘTE THE G WORD WITH ADAM CONOVER ‎VAFE + MOCHI NAILED IT! SĂRBĂTOARE
‎Bine, nu o face cu adevărat. ‎Dar uite, sunt cu tine.
‎Guvernul este practic ‎un cuvânt murdar în America.
‎Nu crezi? Adu-l în discuție ‎de Ziua Recunoștinței
‎și vezi ce se întâmplă.
‎Nu vrem să ne gândim la el,
‎cu atât mai puțin să vorbim despre el. Nu ‎e altceva decât birocrație și lobby-iști
‎și politicieni, nu?
‎Vă cer să mă votați ca să pot bla, bla, ‎taxe, libertate, toată lumea mă urăște.
‎Dar odată ce am început să ‎mă uit la ce face cu adevărat guvernul,
‎am fost uimit să ‎descopăr că în spatele politicii
‎se află cea mai mare și cea mai ‎puternică organizație de pe Pământ.
‎Unul din 16 muncitori din America
‎este angajat al guvernului federal.
‎Iar ei modelează orice aspect al ‎vieții noastre, și la bine și la rău.
‎Totuși, majoritatea dintre noi ‎habar n-avem ce fac acești oameni.
‎Pe bune, ce faci?
‎Mă asigur că armele ‎nucleare nu explodează accidental.
‎Vezi? E un lucru important.
‎Nu-i așa că e puțin ‎ciudat că la fiecare patru ani
‎intrăm într-un joc național de țipete
‎despre cine va conduce ‎un guvern de care noi nu știm nimic?
‎Guvernul nostru ar ‎trebui să fie al poporului,
‎format din oameni pentru oameni.
‎Deci n-ar trebui noi, oamenii să ‎înțelegem ce naiba face guvernul de fapt?
‎Deci, în acest show vom ‎investiga toate căile,
‎bune și rele prin care ‎guvernul ne afectează viețile.
‎De la banii noștri, ‎la sănătatea corpului nostru,
‎până la ceea ce ne menține în viață, ‎hrana noastră.
‎MÂNCARE
‎Când merg la supermarket ‎sunt copleșit de atâta varietate.
‎Dar ce zici despre ‎alegerile pe care nu le putem face?
‎De ce alimentele nesănătoase ‎sunt mai ieftine decât cele sănătoase?
‎De ce orice pâine ‎are sirop de porumb în ea?
‎Și de ce laptele trece ‎direct de la integral la doi la sută?
‎Unde este laptele de 53%?
‎Alți oameni fac aceste alegeri pentru noi.
‎Și în sistemul nostru alimentar, ‎alegerile nimănui nu sunt mai puternice
‎decât ale guvernului. ‎Deci ceea ce vreau să știu este
‎dacă alegerile sale ‎ne ajută sau ne fac rău.
‎Și dacă le fac în ‎interesul nostru sau al altcuiva?
‎O alegere a guvernului este că stabilește ‎standarde pentru siguranța alimentelor.
‎Când alegi orice de ‎la magazin, gândește-te că
‎în general poți presupune ‎că nimic nu te va îmbolnăvi subit.
‎Totuși, acum 100 de ani,
‎mâncarea din America ‎îi îmbolnăvea mereu pe oameni.
‎Hei dragă, ar trebui să iau carnea ‎contaminată sau carnea necontaminată?
‎Eh, voi lua produsul de marcă, ‎are cu 20% mai puțin arsenic.
‎Și nu este greu de înțeles de ce
‎odată ce știi cum era ‎procesată carnea pe atunci.
‎Șefule, șobolanii și-au făcut nevoile ‎pe carne, așa că am otrăvit șobolanii,
‎dar acum toată carnea ‎e acoperită de șobolani morți otrăviți.
‎Ce spui să facem?
‎Mie mi se pare că e ‎o nouă aromă de cârnați.
‎Aș vrea să pot spune că ‎a fost o exagerare.
‎Când scriitorul Upton Sinclair
‎a expus aceste condiții insalubre ‎în cartea sa Jungla,
‎protestele l-au forțat pe ‎președintele Teddy Roosevelt să acționeze.
‎Este dezgustător! ‎Trebuie să facem ceva în privința asta.
‎Dragii mei americani, am semnat ‎Legea Federală de Inspecție a Cărnii,
‎oferind Departamentului de ‎Agricultură a Statelor Unite puterea
‎de a inspecta carnea și ‎a se asigura că este bună de consum.
‎De acum, singura ‎junglă despre care veți auzi
‎este cea unde vânez elefanți.
‎Și când vedeți sigla USDA,
‎știți că unchiul Teddy vă spune ‎că este bună pentru a fi mâncată.
‎Teddy chiar a fost deschizătorul de drum.
‎Și insistența lui pentru reglementarea ‎alimentelor a avut un succes incredibil.
‎Frica populației de carnea contaminată ‎a devenit de domeniul trecutului.
‎Și industria a beneficiat ‎de fapt deoarece logo-ul USDA
‎a fost practic un timbru al ‎guvernului că alimentele sunt sigure.
‎Când te gândești, totuși, ‎nu este acest loc de muncă prea mare?
‎Adică, industria de ‎carne comercială din SUA
‎procesează în prezent peste 100 de ‎miliarde de kilograme de carne de vită,
‎pui, carne de porc, miel, ‎carne de oaie și capră în fiecare an,
‎fără e menționa de emu. ‎Da. Mâncăm emu acum.
‎Și fiecare gram al acelei sute de miliarde ‎trebuie inspectat de mai multe ori
‎de către USDA.
‎Deci, cine anume ‎atinge toată carnea aceasta?
‎Li se pare grosolan ‎sau interesant că am zis așa?
‎Și cel mai important, ‎cum naiba e meseria asta?
‎Bun-venit la Cargill Schuyler.
‎Hei, mersi de primire.
‎- Încântat. ‎- Da.
‎Deci, câte bovine pe zi procesați aici?
‎Procesăm cam 5000 de capete pe zi.
‎Și câți oameni de la USDA lucrează aici?
‎Vom avea aproximativ ‎13 inspectori USDA aici
‎pentru ambele schimburi. ‎Deci, 26 în total,
‎și mai avem doi veterinari de la USDA.
‎E un lucru pe care nu mulți oameni
‎îl văd, doar cine lucrează aici.
‎Da. Cum să spun? ‎Nu prea permitem să se filmeze aici.
‎Aici e locul unde spargem carcasa,
‎apoi o punem într-o cutie și ‎o vindem către consumatori.
‎Deci, dacă te uiți aici, știi că ‎am vorbit mai devreme despre USDA.
‎Da, văd, uite-l.
‎E un inspector USDA de-al nostru.
‎- Da, chiar acolo cu sigla USDA. ‎- Așa e.
‎Se plimbă pe acolo, se uită sub aia,
‎se uită sub prelată, ‎exact ca o inspecție aleatorie,
‎ca un inspector de ‎restaurant, dar ei sunt aici zilnic.
‎Corect.
‎Nu mulți privați ‎invită așa guvernul la ei.
‎Mulți spun: „Păi
‎o să-mi spui să mă opresc ‎din muncă și asta mă costă.”
‎Trebuie să-i avem aici. Este o ‎obligație federală să avem aici USDA.
‎Bine, pot să te întreb ceva personal?
‎Crezi că obligația ‎federală este importantă?
‎Crezi că ajută la ‎creșterea calității cărnii
‎că sunt obligați să fie aici?
‎- Absolut. ‎- Da.
‎Este un parteneriat aici. ‎Ne ajută să ne îmbunătățim.
‎Ei se asigură că noi facem ceea ce trebuie
‎în privința siguranței alimentare. ‎Orice deficiență în procesul nostru,
‎asta caută, da?
‎Asta inspectează.
‎- Hei! ‎- Salut, Adam. Sunt Miguel.
‎Sunt inspector de siguranță pentru USDA.
‎Deci, chiar dacă stai fix lângă ‎oamenii care lucrează pentru companie
‎și îți fac uneori probleme,
‎„Hei, de ce oprești banda?”
‎Nu te oprește niciodată să-ți faci treaba?
‎Nu, dacă am un motiv ‎întemeiat pentru a opri banda,
‎dacă văd că produsul va fi contaminat,
‎contaminat încrucișat și va dăuna cuiva,
‎trebuie să-mi fac treaba.
‎Pentru mine, personal ‎este important să mă asigur
‎că-mi fac partea și ‎oamenii nu se îmbolnăvesc.
‎Da.
‎Mâncarea pe care o producem ‎aici ajunge pe masa mea și a tuturor.
‎Ce se întâmplă când descoperi o problemă?
‎Dacă vedem ceva, folosim una dintre ‎aceste etichete albastre care se numesc
‎etichete suspecte și o ‎completăm pentru medicul nostru veterinar,
‎și el va fi responsabil de ea.
‎Deci vezi ceva,
‎vezi niște noduli care sunt ‎suspecți sau ceva de genul
‎și spui: „Ups, trebuie s-o etichetez ‎pentru ca veterinarul să se uite la ea.”
‎- Bună, Adam. Bună, Dr. Angela Broatman. ‎- Hei.
‎Deci ești medic veterinar pentru USDA.
‎Da. Sunt medic veterinar ‎de 11 ani pentru USDA.
‎Și fac asta pentru că ‎mă interesează sănătatea publică.
‎Acestea sunt doar câteva dintre bovinele ‎care urmează să fie sacrificate azi
‎și să intre în lanțul ‎alimentar pentru poporul american.
‎Dar eu cum nu sunt un expert ‎mă uit la aceste vaci și mi se pare că,
‎pentru mine nu pare ‎o imagine prea plăcută, nu?
‎Și cum poți să-ți dai ‎seama dacă sunt bine dispuse
‎sau au fost maltratate?
‎Avem podiumul și e ‎un punct de observație foarte bun.
‎Pentru că mă uit la ‎camionagii când descarcă
‎să văd dacă sunt manipulate cu grijă
‎și să mă asigur că sunt ‎coborâte ușor și nimeni nu face altceva
‎care să le streseze pe ‎măsură ce ies din camioane.
‎Chiar ești atentă la comportamentul lor.
‎Sigur. Mă uit să văd ‎dacă șchiopătează vreuna.
‎Trebuie să văd dacă vin să bea apă,
‎dacă rezervoarele sunt ‎pline ca să aibă apă să bea
‎Sunt atentă la orice boală ‎necunoscută de animale. Ascult.
‎- Asculți sunetele. ‎- Da. Ascult, e un mu normal.
‎- Inspiri mirosul. ‎- Da.
‎- Cum ai intrat în asta? ‎- La școală
‎am descoperit că mă ‎pasionează foarte mult necropsia,
‎că îmi place să le văd organele…
‎- Asta e autopsie, practic. ‎- Da, autopsia animalelor.
‎Deci erai… Stai. Erai veterinar
‎și ai realizat că partea ta ‎preferată e să tai un animal mort?
‎- Chiar era. ‎- Și a fost ca un semnal.
‎Da, și m-am gândit ‎unde pot lucra cu animale moarte?
‎Și USDA mi-a oferit asta.
‎Îmi place să urmăresc procesele bolii
‎și ajung să văd ‎atât de multe boli diferite.
‎- Ești o tocilară a bolilor de vaci. ‎- Da.
‎Există jobul potrivit ‎pentru fiecare obsesie.
‎- Da. ‎- Indiferent de ciudățenie.
‎Există o slujbă pentru asta.
‎Veți vedea înăuntru că ‎inspectorii se uită la fiecare carcasă
‎și se uită la toate ‎viscerele, toate organele.
‎Deci, la orice ar fi o ‎amenințare pentru sănătatea publică.
‎Bine, spune-mi la ce ‎mă uitam acolo. Am observat că
‎te uitai la carcasa ‎aceea mare și ai văzut ceva
‎și ai ștampilat-o cu ‎vopsea albastră. Ce înseamnă asta?
‎Vopseaua înseamnă că un
‎produs nu e bun sau e contaminat,
‎deci nu poate fi mâncat.
‎După cum ai văzut, ‎toți acei plămâni erau plini de pneumonie.
‎Când m-am uitat la carcasă,
‎am observat că ‎acea carcasă nu era sănătoasă.
‎Deci nu putea fi mâncată.
‎Doamne! Adică…
‎acesta e un lucru atât de intens de văzut.
‎Este o slujbă intensă ‎sau te obișnuiești cu asta?
‎Te obișnuiești după un timp pentru că știi
‎că atunci când lucrezi ‎de fapt protejezi populația
‎asigurându-te că animalele sunt sănătoase
‎și îl transformi într-un produs relevant
‎- …de care familia ta s-ar bucura. ‎- Da. Cum ai început asta?
‎Am început ca medic ‎veterinar privat în nord-vestul Missouri.
‎Ca un veterinar normal, ‎„Câinele meu tușește”?
‎Exact. Da.
‎Presupun că trebuie să ‎iubești animalele să faci asta.
‎Cum te simți tu să faci ‎parte dintr-un sistem care,
‎știi, omoară animale?
‎Ei bine, așa cum o văd eu, ‎îmi plac foarte mult animalele vii,
‎dar vreau să mă și ‎asigur că sunt tratate uman
‎și toate astea și când ‎ajung la procesul de sacrificare,
‎că sunt tratate corespunzător.
‎Trebuie să facă cineva și asta.
‎Da, așa e.
‎Mulțumesc mult, Dr. Sundrup.
‎- Mi-a făcut plăcere. ‎- Mersi.
‎Nu a fost plăcut ‎să văd multe dintre acestea.
‎Dar este foarte important ca noi ‎să aruncăm o privire asupra sistemului
‎care ne produce mâncarea.
‎Și indiferent ce credeți ‎de industria cărnii,
‎cred că trebuie să fiți fericiți că ‎la orice fabrică de carne din America,
‎sunt inspectori la bandă care lucrează ‎nu pentru companie,
‎ci pentru noi, cu cel mai mare interes.
‎Totuși, nu mereu vor fi acolo.
‎Din cauza unei insistențe ‎pentru deregularizare în 2019,
‎USDA a adoptat o lege care ar putea reduce ‎la 40% din inspectorii de carne de porc
‎la unele fabrici și în schimb să permită ‎acelor fabrici să se auto inspecteze,
‎chiar dacă s-a constatat că fabricile ‎care au încercat acest sistem
‎au avut duble încălcări ‎la contaminarea digestivă și fecală.
‎De necrezut! Eu doar acum am aflat ‎de existența acestor inspectori de carne.
‎Și acum aflu că nu mai sunt folosiți?
‎Se repetă Moștenirea lui Jupiter.
‎Înțeleg de ce o companie mare de carne
‎nu ar vrea să aibă inspectori,
‎dar asta nu mă ajută când mănânc ‎cu greutate cheesecake-ul meu.
‎Și ce spui despre fabrică, ‎adică, nu doar vacilor
‎pare să nu le placă locul.
‎Studiile arată că agricultura ‎animală e un mare poluator,
‎emisiile lor literalmente distrug planeta
‎și omoară mai mulți oameni anual ‎decât poluarea centralelor pe cărbune.
‎Mulțumesc, Brianna. Așa că ‎dacă guvernul chiar ne purta de grijă
‎trebuia să reducă agricultura industrială, ‎nu s-o analizeze mai puțin, nu?
‎Deci, pentru cine lucrează ‎guvernul, pentru fermieri
‎sau pentru noi, oamenii ‎care de fapt mâncăm?
‎Noi am făcut o analiză amănunțită ‎a politicii alimentare a guvernului
‎și se dovedește că guvernul ‎l-a favorizat întotdeauna pe fermier.
‎Asta chiar are sens pentru ‎că în mare parte din istoria noastră,
‎să ajuți fermierii înseamnă ‎să ajuți americanul de rând.
‎Așa a și fost. De ce ‎în timpul Marii Crize,
‎unul din patru americani ‎a locuit la o fermă, ca aceasta de aici?
‎Și în timpul acelei mari ‎calamități am pierdut 60% din venit.
‎Melasa mea! Ce ne facem?
‎Nu vă faceți griji, oameni buni. ‎Sunt de la guvern și sunt aici să vă ajut.
‎Am venit direct de la ‎domnul Franklin Roosevelt însuși
‎pentru a împrăștia veștile ‎despre noul program minunat.
‎Se cheamă „Bonusul în Bani ‎al Unchiului Sam Destinat
‎și Direcționat pentru ‎Creșterea Fiecărui Răsad”.
‎Asta înseamnă subvenții.
‎SUBVENȚII
‎Iată mecanismul. Cultivi porumb la fermă?
‎Da.
‎Primești o subvenție! ‎Acum ce zici să cultivi niște grâu?
‎Ei bine, aș putea s-o fac.
‎Subvenție! Orez și bumbac?
‎Tu-l numești, eu îl cresc.
‎Ei bine, numește-mă Old Faithful pentru că ‎primești un gheizer de subvenții!
‎Și Unchiul Sam nu se ‎oprește aici, cu siguranță nu.
‎Vom continua să ‎aruncăm bani în America rurală
‎tot secolul fie că-ți place sau nu.
‎Nu vă vom subvenționa doar, ‎ci vom și cumpăra ce veți cultiva în plus.
‎Și vom finanța cercetarea agricolă ‎ca să menținem câmpurile roditoare.
‎Doar o picătură e de ajuns.
‎Toată această investiție federală ‎nu a salvat doar fermele americane.
‎A fost o revoluție în sistemul alimentar.
‎Producția agricolă din SUA ‎aproape s-a triplat din 1948
‎iar americanii cheltuiesc acum pe alimente ‎mai puțin ca orice altă țară dezvoltată.
‎De fapt, am devenit cel mai mare ‎exportator de produse agricole din lume.
‎Mulțumim mult, unchiule Sam.
‎Totuși sunt câteva probleme.
‎Unu: fermierii de culoare n-au primit ‎același sprijin pe care l-au primit albii,
‎o greșeală istorică pe care ‎guvernul nu a recunoscut-o decât recent.
‎Și în al doilea rând, ‎dacă avansăm rapid până în prezent…
‎aceste subvenții ale secolelor trecute, ‎din epoca Recesiunii sunt încă în vigoare.
‎Dar majoritatea americanilor ‎nu mai sunt fermieri acum.
‎Mai puțin de un procent mai sunt.
‎Și aproape jumătate din subvențiile ‎noastre nu ajung la micii fermieri,
‎ci ajung în top șapte la sută ‎dintre cele mai mari ferme din țară.
‎Asta înseamnă că nu sunt pentru oameni, ‎ci se duc direct la marii agricultori.
‎Old MacDonald makes it rain ‎Ee-i-ee-i dough!
‎Nu numai atât. Aceste subvenții sunt ‎literalmente dăunătoare sănătății noastră.
‎Vedeți, atunci când subvenționați ‎ceva, primiți mult mai mult.
‎Ai văzut la rafturile magazinelor
‎și te-ai întrebat de ce sunt așa de pline ‎de mâncare proastă ieftină, procesată?
‎Acesta este răspunsul.
‎În loc să subvenționeze ‎fructele și legumele sănătoase,
‎guvernul nostru încă plătește ‎fermierii să cultive cereale la vrac
‎precum grâul, orezul și porumbul ‎care sunt procesate în porcăria asta.
‎Prostia asta delicioasă. Adică ‎știu că nu e bună pentru mine.
‎Știu că mă expune ‎unui risc de diabet și colesterol,
‎dar nu mă pot opri s-o mănânc.
‎Și totuși, guvernul meu mă ajută ‎asigurându-se că este cea mai ieftină,
‎cea mai întâlnită ‎mâncare din America. De ce?
‎Știi, sigur pare că misiunea ‎guvernului de a ajuta fermierii
‎se pune în calea datoriei ‎sale de a-i ajuta pe consumatori,
‎mai ales că același USDA care menține ‎marii agricultori pe linia de plutire
‎este, de asemenea, responsabil ‎de crearea ghidurilor alimentare
‎care ne sfătuiesc ce să mâncăm.
‎Mă întreb dacă nu este un ‎mic conflict de interese? Oh, hei,
‎vă amintiți piramida alimentară USDA care ‎era pe spatele cutiilor de cereale
‎și cursurile de sănătate din anii '90?
‎Te-ai întrebat vreodată de unde a apărut?
‎Bine, echipă, acest ghid va influența ‎alegerile alimentare ale fiecărui american
‎pentru decenii viitoare.
‎Deci ne bazăm pe cea mai ‎bună știință a nutriției cunoscută.
‎Scuze, tocilarilor.
‎USDA a dat industriei agricole ultimul ‎cuvânt asupra prețioasei voastre piramide.
‎Dumnezeule! Înjumătățesc ‎porția de fructe și legume proaspete,
‎si dublează porția zilnică ‎recomandată de cereale!
‎Mai multă pâine în gura voastră înseamnă ‎mai multă pâine în buzunarele noastre.
‎Știu că pare greu de crezut,
‎dar conform fostului director de orientare ‎nutrițională al USDA, Luise Light,
‎e adevărat. Ea a scris că Biroul ‎Secretariatului AG a modificat formularea
‎deoarece au crezut că lobby-urile ‎la carne și lapte vor afecta vânzările
‎și, de asemenea, au crescut ‎enorm porțiile de grâu și alte cereale
‎să mulțumească grânarii.
‎Și asta merge mai adânc ‎decât piramida alimentară.
‎USDA a creat chiar și un braț de marketing ‎care să lucreze cu companii de fast-food
‎pentru a găsi noi căi să-și ‎îndese produsele pline cu brânză.
‎De ce? Pentru a ‎ajuta industria lactatelor.
‎MANAGEMENTUL LACTATELOR
‎Trebuie să punem mai ‎multă brânză aici! Aici!
‎La naiba, soldat! ‎Trebuie mai multă brânză!
‎Dar, doamnă, este ‎deja acoperită cu brânză!
‎Nu mai este loc!
‎Nu-mi pasă!
‎Pune-o în nenorocita ‎de crustă dacă trebuie.
‎Genial!
‎Stai puțin. Guvernul ‎ne-a livrat pizza cu crustă umplută?
‎Nu doar atât. Am crescut ‎înfulecând șase până la 11 porții
‎de covrigi și paste pe zi
‎pentru că mi-a spus guvernul că e sănătos
‎și că n-aveam stimă de sine.
‎Dar acum aflu că totul a fost o minciună ‎pentru a sprijini industria alimentară.
‎Ce naiba?
‎Fiecare articol și reclamă ‎spun că o alimentație sănătoasă
‎înseamnă să facem alegeri mai bune,
‎dar de ce totul depinde de noi?
‎Poate că în loc să ne facem atâtea ‎griji despre ce alegem de pe rafturi,
‎ar trebui să acordăm mai multă atenție ‎la ce alege guvernul să pună pe ele.
‎Pentru că doar el poate decide dacă hrana ‎este sigură și potrivită pentru consum,
‎dacă sfatul de pe spate ‎este sănătos sau dăunător.
‎Și dacă o cutie de Super Sugar Berry Bombs
‎e de zece ori mai ‎ieftină ca fructele reale.
‎ORGANIC 9.99$ DOAR 0.99$
‎Oh, totuși sunt bune. ‎Chiar se dau astea copiilor?
‎Știi, uneori auzi oameni spunând ‎că guvernul nu poate face lucruri mari,
‎dar în mod clar poate și face.
‎Dar mai important e pentru cine le face?
‎Deoarece dacă guvernul nu mai lucrează în ‎beneficiul nostru, poate fi un dezastru.
‎BAZAT PE CARTEA „‎AL CINCILEA RISC‎” ‎DE MICHAEL LEWIS
‎Subtitrarea: Vlad Mihai Oprea