NETFLIXOVA SERIJA
Maknimo se, brzo!
Postoji li ondje neko sklonište?
Kvragu! Ovamo, brzo!
VRIJEME
Jesu li svi dobro? Odlično.
Znate li koje mi je prvo sjećanje?
Kada je uragan Gloria pogodio Long Island 1985. g.
S roditeljima sam se sklonio u podrum. Ostali smo bez struje.
Molili smo se da ostanemo živi dok je uragan tutnjao nad nama.
I sve do danas, čim se približava uragan,
osjećam se jednako bespomoćno.
Glumimo da smo neustrašiva vrsta,
a majka priroda sve nas potuče. Ne zanimaju je naši planovi!
Kiši kad snimamo, poplavi gradove, prekine dovod struje…
I sve je izvan naše kontrole.
Najbolje što možemo jest predvidjeti kakvo će vrijeme biti
kako bismo se pripremili i oporavili nakon udara.
Ali to nitko ne može sam.
Kad malo razmislite,
nije li to glavna uloga državnih vlasti?
Zaštititi nas od prijetnji od kojih se ne možemo zaštititi sami?
Ma! Ne treba meni vlada predviđati vrijeme.
Lijeva kaže da stiže oluja.
Hoćeš je stisnuti?
Dat ću petama vjetra.
Ne, trebamo nešto bolje.
Vremenska prognoza najčešće mi je izgovor
da ne odem na trčanje,
ali ne primijetimo li da dolazi uragan, ljudi umiru.
Ne samo to. Cijeli sektori društva,
od poljoprivrede preko prijevoza do zračnog prometa,
ovise o našoj sposobnosti predviđanja vremena.
Kontrola zračnog prometa. Nitko nam nije rekao za ovu ledenu oluju
pa mi i svi ostali zrakoplovi padamo.
Prijem!
Odakle dobivamo vremensku prognozu?
Mislio sam da je dobivamo s aplikacije AccuWeather na mobitelu
ili od prezentera na televiziji.
Ja sam vaš prognostičar Šime Olujić s današnjom Mega Doppler prognozom.
Linda, bit će mokra.
O, ne! Bolje da izvadim kaljače.
Ti i tvoje kaljače!
Ali jesi li se ikad zapitala odakle oni dobivaju podatke?
Da, oduvijek sam se to pitala.
Šime, anđele,
odakle dobivaš sve te oblačiće i brojeve?
Ili je to tajna?
Tebe ne mogu odbiti, Linda. Kao što možeš vidjeti,
Nacionalni meteorološki zavod
prekrio je našu zemlju meteopostajama, radarom visoke rezolucije
i mrežom od šesnaest satelita.
Sve to pruža nam veliku količinu podataka o vremenskim prilikama
iznad SAD-a.
Slijedi lokalna prognoza.
Vidjet ćemo kako državni meteorolozi
podatke pretvaraju u prognozu za vaše područje.
Tijekom dana
javno objavljuju te podatke kako bi ih svi mogli preuzeti.
Podatke preuzimaju bezbrojne organizacije,
agencije i medijske kuće poput naše, Linda.
Hej, je li Denzel na toj slici? Šalim se!
Sve te aplikacije, novine i televizijski prognostičari poput tebe
dobivaju podatke od vlade?
Točno, Linda. Ja sam samo umišljena faca s diplomom iz komunikologije.
Gle njega! Baš fora!
Dakle, stvarno postoji neki državni meteorolog u mom gradu?
Nemojte me zafrkavati!
Tako je, Linda.
Ups! Nestani iz kadra, Šime!
Nije li to nevjerojatno? Ma gdje stanovali,
neki državni meteorolog pušta meteorološke balone,
analizira podatke i piše vremenske prognoze za vas.
A potrebno je tisuću takvih koji diljem SAD-a surađuju
na opsežnom nacionalnom projektu
samo da biste vi dobili malo upozorenje na mobitelu.
Kiša će? O, ne! Moramo otkazati utrku.
Žao mi je, i ja sam se veselio.
Bez vremenske prognoze, baš kao i bez pitke vode,
ne možemo živjeti.
Zato predstavlja oličenje javnog dobra.
Važnu uslugu koju vlada pruža besplatno i javno
jer samo ona to može.
Pazite na unos tekućine! Novci poreznih obveznika na djelu.
Ali pogledajmo koji vjetar puše. Što kad bih vam rekao
da vam netko pokušava oduzeti to javno dobro?
Kao što punionica vode može staviti svoj logotip na vodu iz slavine,
privatne tvrtke poput AccuWeathera i Weather Channela
promijene ambalažu tih javnih podataka,
dodaju kap svojih podataka i analiza
i prodaju ih medijskim kućama, aplikacijama i korisnicima.
Vrhunske prognoze, samo kod nas! Bolje od onog besplatnog državnog smeća.
Nema ništa loše u tome da privatna tvrtka
gradi poslovanje na javnim podacima.
Zato oni i postoje.
No u posljednje vrijeme
AccuWeather u Nacionalnom zavodu
ne vidi dobavljača, nego konkurenciju.
Da, bilo bi bolje da budemo jedini
s pristupom tim podacima.
Tijekom posljednja dva desetljeća vodimo lukavu kampanju
kako bismo ih spriječili da komuniciraju s javnošću.
G. 2005. pokušali smo im ograničiti
objavljivanje uobičajenih prognoza
samo na komercijalne pružatelje usluga poput nas.
Što? Čudno. Nazvat ću…
A 2012. godine doslovce smo spriječili
razvoj besplatne aplikacije Zavoda.
Vi znate da naši znanstvenici prikupljaju podatke koje vi…
Nacionalni meteorološki sustav ne smije oglašavati svoje znanstvene rezultate,
pa možemo slobodno uvjeriti javnost da smo mi istinski bogovi prognoze.
Primajte prognozu od nas, jedinog izvora,
jer iako ste novcem poreznih obveznika već platili te prognoze,
mi bismo da platite i nama.
Nevjerojatno, zar ne?
AccuWeather je pokušao pretvoriti javno dobro u privatno vlasništvo,
iako je aplikaciju izgradio na besplatnim državnim podacima.
Zamislite budućnost u kojoj plaćate za upozorenja na ekstremno vrijeme
pa saznate za dolazak tornada samo ako možete platiti.
Ne trebate zamišljati!
G. 2015. primijetili smo kretanje tornada prema Oklahomi,
ali o tome smo obavijestili samo pretplatnike.
A znate što je najveće zlo?
Sve je to proletjelo ispod radara.
Posljednji put kad je pošta bila u problemu,
počeo sam kupovati markice, kao svi.
Ali gdje smo bili kad je Zavod bio na koljenima?
Javna dobra trebaju javnu podršku,
jer kad zaprijete ekstremni vremenski uvjeti,
ti ljudi riskiraju svoje živote da bi zaštitili nas.
ZRAČNA LUKA HENRY E. ROHLSEN AMERIČKI DJEVIČANSKI OTOCI
LOVCI NA URAGANE ODRED ZA METEOIZVIĐANJE
Adame, jesi li spreman?
Proletjet ćemo kroz sredinu velikog uragana.
Dobro, ali zašto?
S pomoću naših podataka Nacionalni centar za uragane
može predvidjeti jačinu i putanju oluje
te izdati odgovarajuće upozorenje za pogođena područja.
Spremni za uzlijetanje, kontrola obavljena.
-Sve je spremno. Provjera napajanja. -Ajoj meni.
Dobro je! Sljedeća postaja: uragan Sam.
-Uzlijećemo. -Opa!
Udaljit ćemo se oko 1100 km od St. Croixa.
Zatim ćemo se spuštati tri kilometra
i proći kroz samo središte.
Proletjet ćemo kroz središte?
Da, kroz samu oluju.
Ovo su teške oborine.
Sranje!
Bolje da sjednete s kamerom.
A jebemti!
Ovo je naša sonda,
znanstveni instrument kojim prikupljamo podatke o vjetru,
tlaku, temperaturi, vlažnosti…
Prikuplja podatke o uraganu i završi u moru.
-Bacimo je kroz ovu cijev. -Ajme!
Zapravo, vi ćete je otvoriti.
Položite je unutra.
-Tako. -Evo ga. Teško je!
I gotovo.
Podaci već pristižu.
Vidimo vlažnost, temperaturu zraka,
-tlak i ostalo. -Točno.
Uvijek sam mislio…
Kad gledamo TV i vidimo uragan,
mislio sam da sliku dobivamo putem satelita ili radara.
Ali ovo je kao u filmu Armageddon.
Šaljemo ekipu u oluju
da utvrdi gdje se oluja zaista nalazi.
Kad je pronađete, morate ispustiti vrijedni paket u njezino središte.
-I to više puta dnevno? -Točno.
-Po potrebi? -Samo što mi
ne raznesemo uragan.
Dobro, zamalo!
Samo zrakoplovom možete doći
i saznati što se točno događa.
Prikupljamo i podatke na rubnim dijelovima oluje
te ih šaljemo u Centar za uragane.
Ti im podaci govore
koliko je veliko polje vjetra oko uragana, pa mogu izdavati upozorenja.
Neizravno spašavamo živote ili ih pomažemo spasiti…
-Da. -kroz sustav uzbunjivanja.
Centar za uragane objavljuje upozorenja.
Sad smo duboko u Samovu trbuhu.
Sam nije sretan što smo ovdje.
-Upravo ulazimo. -Dobro.
I sad smo u središtu.
Bože mili!
Jebeno!
Ovo je prekrasno! Najprije smo bili
u bijelim oblacima, a onda iznenada
oblaci nestanu i možemo vidjeti sve do mora.
Predivno!
Mnogi od nas ili naše obitelji živimo na obali Meksičkog zaljeva
i ono što mi radimo izravno im pomaže donijeti potrebne odluke
dok im se oluja bliži.
Doslovno ulijećete u jednu od najrazornijih prirodnih pojava
i gledate je na način
koji nikome na Zemlji nije moguć.
Imate čast biti ovdje.
Kako se osjećate svakog dana?
Čast mi je obavljati ovaj posao. Milijuni osjećaju učinke
našeg posla i dobivaju točniju prognozu.
Mogu donositi bolje odluke uoči oluja.
-Imamo sreće -Da.
što nam ovaj posao pomaže da izbliza vidimo oluju
i pomognemo zajednici.
Mark, bila mi je čast biti ovdje.
-Hvala na gostoprimstvu. -Bilo mi je drago, Adame.
Nevjerojatno.
Malo mi je mučno. Drago mi je što sam ponovo na tlu.
Sada idemo u Nacionalni centar za uragane
da vidimo što znanstvenici rade s podacima koje zrakoplov prikuplja.
Uzimamo podatke koje zrakoplov prikuplja
kako bismo utvrdili što se doista događa u uraganu.
Zatim izrađujemo vremenske prognoze
i, još važnije, obavještavamo javnost.
Često se zbog naših prognoza evakuira stanovništvo,
čak milijun ili više ljudi.
Jeste li ikad gledali u ove projekcije,
shvatili da morate nekoga obavijestiti jer je prognoza toliko loša
i znali da će vaša rečenica pokrenuti veliku evakuaciju?
Da, dogodilo se to baš prošle godine, 2020.
Naši meteorolozi često u roku od nekoliko sekundi
moraju donijeti odluku,
najčešće na temelju iskustva ili osjećaja.
Toga dana stručnjak za uragane i ja
uvidjeli smo da oluja neće oslabjeti,
već će udariti obalu nesmanjenom žestinom.
Usto, ovdašnji je teren vrlo nizak.
I još, koordinatori za izvanredne situacije
javili su nam da mještani ne odlaze, što nas je natjeralo da napravimo presedan
i upotrijebimo izraz „nepreživljiva”
za tu oluju.
Mediji su se uhvatili te poruke.
Ajme!
Cijeli smo dan to slušali, „nepreživljiva je”.
U toj oluji nismo imali žrtava,
a evakuirano je 100 % stanovništva s najteže pogođenog područja.
Izvanredno.
Da je samo jedan mještanin ostao,
-a kamoli deseci, -Da.
sigurno bi bili poginuli.
Bilo je ovo nevjerojatno iskustvo,
letjeti u onom vražjem avionu i zatim saznati čime se vi bavite.
Jamie, hvala vam najljepša.
Bilo mi je zadovoljstvo.
Doslovno sam se vinuo nebu pod oblake.
Svi ti hrabri ljudi rade zajedno kao po koncu,
kako bismo mi imali potrebne informacije
i zaštitili se od uragana.
Zadivljujuće!
Ali nešto tu ne štima.
Ako nas država tako dobro štiti prije dolaska uragana,
zašto nam tako loše pomaže poslije?
Točno, govorim o FEMA-i.
Agencija koju ne povezujemo često s pohvalama.
Umjesto toga, postala je ruglo vladinih agencija.
Kad se uragan Maria 2017. godine obrušio na Portoriko,
FEMA nije osigurala dovoljno ljudi, vode u bocama,
pa ni električnih generatora.
Struja se na otok vratila tek 11 mjeseci poslije.
Zbog tih neuspjeha umrlo je 4500 ljudi.
Većinu nije ubio uragan,
nego nedostatak pomoći poslije uragana.
Podsjetit ću vas, Portoriko je u Americi.
To se dogodilo Amerikancima.
Ako naša vlada može provozati zrakoplov kroz središte uragana,
zašto, zaboga, ne može donijeti boce vode
svojim građanima?
Lako je reći „FEMA je sranje” i gotovo.
Ne bih vas krivio. Lijepo zvuči.
Ali zanima li vas zašto je sranje? Mene da.
Pokušavajući odgovoriti na to pitanje, otkrili smo da, više od svega,
uspješnost vladinih agencija
ovisi o njihovoj strukturi, a FEMA-ina struktura je,
i oduvijek je bila, sjebana do orkanskih razmjera.
Sve do konca 70-ih saveznu pomoć za slučaj katastrofe
vodila je je hrpa različitih agencija koje su jedva surađivale.
PLAN ZA KRIZNE SITUACIJE 1. KORAK 2. KORAK 3. KORAK
Molim? Hej!
Pametnjaković, ha?
Umjesto osnivanja nove jake agencije,
izvršnom naredbom sve su agencije objedinjene i nastala je FEMA.
Zašutite!
Sad ste svi FEMA.
Morate smisliti plan za sve katastrofe za sve Amerikance,
dakle… Što nam je prvo?
Sretno!
Različitih prioriteta i bez jasnog programa
FEMA nije mogla postati dobro organizirana agencija,
a probleme je začinio vladin najveći neprijatelj, birokracija.
FEMA je toliko opterećena birokratskim pravilima
da nije mogla dopremiti pomoć nakon uragana Andrew
dok nije riješila svu papirologiju.
Utapate se?
U redu, faksirajte mi zahtjev za pomoć u slučaju opasnosti od vode.
Razumijem, ali ne pišem ja pravila.
Prema saveznom zakonu, naša Agencija za izvanredne situacije
ne može ni proglasiti izvanrednu situaciju bez dopuštenja.
To znači da umjesto donošenja odluka
FEMA mora žonglirati sa zahtjevima predsjednika, guvernera i Kongresa.
Da, guverneru, rješavam.
Da, odmah, gospodine.
Mogu li dobiti još malo novca za pomoć Portori…
Jesi li glup? Nemamo novca!
FEMA-ina je moć vrlo mala i posebno je osjetljiva na politiku,
a to znači da sve ovisi o tome koga poznajete.
Samo malo, stanite!
Imate li senatora ili kongresmena u nadzornom odboru FEMA-e?
Šteta.
Da imate, svi znamo da bi vam FEMA sredila
dodatnih 36,5 milijuna dolara pomoći u prosjeku.
Plus opskrbu bocama. Vodom.
Pratite li političke struje,
jasno vam je zašto je Teksas, država s dva moćna senatora,
dobio izdašnu FEMA-inu pomoć nakon uragana Harveyja.
Iste godine kada je Portoriko, koji nema predstavnika u Kongresu
ni u predsjedničkim izborima, ostavljen na vjetrometini.
IGRA RIJEČIMA NA TEMU VREMENA: 7
Možda sam lud, ali FEMA-ina pomoć ne bi trebala ovisiti o poštanskom broju.
Trebala bi biti javni servis.
Ne! Ovo je ekskluzivni klub.
To objašnjava zašto okruzi s velikim udjelom crnačkog, latinoameričkog
ili indijanskog stanovništva često dobivaju manje novce od FEMA-e
u usporedbi s bjelačkim. Živio Connecticut!
Vidimo se na golfu. Pustite je da prođe!
I što je najveće zlo, zbog kroničnog manjka novca
FEMA nije mogla donijeti plan za očekivane prirodne katastrofe.
Svake godine imamo sezonu uragana. Pripremimo se.
Te 2004-te, godinu prije uragana Katrina,
FEMA je napravila simulaciju naziva uragan Pam,
u kojoj zamišljeni uragan pogađa New Orleans.
Što bi se dogodilo da puknu nasipi?
Naše simulacije pokazuju da smo, u slučaju uragana u New Orleansu,
nedovoljno opremljeni. Odmah trebamo novi plan.
Ajoj! Nedostaje nam novca
i osoblja za provođenje ovih reformi.
Ne možemo trošiti novac na zamišljene uragane
kad moramo tražiti oružje za masovno uništenje u Iraku.
Mislim, koji kurac?
Koliko je života moglo biti spašeno
da je FEMA imala potrebne resurse?
Čak i danas, kad su zbog klimatskih promjena
uragani svake godine sve razorniji,
FEMA se suočava s nedostatkom sredstava i nedovoljno ljudi.
Ionako slaba agencija dodatno slabi.
Svatko bi pobjesnio, zar ne?
Još sam više bijesan
jer ne znam što ja osobno mogu učiniti.
Teško je popraviti velike strukturalne probleme poput ovog.
Treba izraditi organigrame, sastavljati proračune
i održati beskrajna saslušanja gdje neki starkelja 30 sekundi
između pitanja ulijeva vodu iz bočice…
Dosadno mi je i samo vas gledati!
Ali možda ipak zasja Sunce.
Hej, gdje su slova?
IGRA RIJEČIMA NA TEMU VREMENA: 8
Hvala. Spustite se na Zemlju!
IGRA RIJEČI NA TEMU VREMENA: 9 ALI ISFORSIRANA
Na tankom ste ledu!
DOSTA, ADAME!
Čak i dok se zalažemo za prijeko potrebne strukturne reforme,
ne moramo samo sjediti i čekati da dođe poplava.
Kao i u svakom vladinu resoru, zaštita od vremenskih nepogoda
zajednički je projekt kojem svi možemo pridonijeti.
Desna se javlja!
Osjećam da stiže primjer iz stvarnog života.
Da, možda imate pravo.
-Hej, bok. -Michael Berlow, drago mi je.
Hvala na gostoprimstvu.
Krenimo, pada kiša.
Što je Skywarn?
Skywarn je skupina volontera,
odnosno promatrača Meteorološkog zavoda.
Ne plaćaju nas. Mi samo promatramo nevrijeme i prijavljujemo opažanja
telefonski ili radiovezom.
Ali zašto Meteorološki zavod treba stotine tisuća volontera diljem zemlje?
Zašto se ti moraš voziti uokolo s radiom?
Nedostaje im jedan element, a to je izvješće s terena.
Trebaju im terenske činjenice. Imaju radare
i meteorološke postaje,
ali kad se nađete ovdje, na jugu Pennsylvanije,
radar često ne vidi ono što vidimo mi na terenu.
A najteži vremenski uvjeti
odvijaju se unutar petstotinjak metara od tla.
Dakle, ako se toliko oslanjaju na volontere,
a ti si lunatik za vremenske prilike, ili šmokljan,
koji naziv više voliš?
Službeni izraz je meteoluđak.
-Ja ga ne upotrebljavam. -Nije baš lijep izraz.
Ja volim reći da sam motritelj,
entuzijast, recimo tako.
U ovom području imate tuču, tornada,
katkad i uragane,
-a imate li poplava? -Da.
Imamo bujične poplave, izlijevanje rijeka,
sve vrste poplava.
Dovoljno je 30 centimetara vode da vam odnese automobil s ceste.
A to Nacionalni meteorološki zavod ne može vidjeti.
Točno. Zajednica Skywarn
daje im vremenski osjetljive podatke kako bi izdali upozorenja na poplave.
Razumijem.
Sada smo u okrugu Lancaster,
koji je prije dva dana poharala grmljavinska oluja.
Gledao sam kako umjerena oluja jača
i dvije minute poslije objavili su upozorenje.
Ajme! Dakle, ti prijaviš stanje
i dvije minute poslije oni upozore sve mještane
da je oluja postala jaka.
-Točno. -To je super.
U olujama su sekunde presudne.
Dok radar prepozna njezinu jakost, šteta je već napravljena.
Srušila je stabla i onda su reagirali
i odlučili upozoriti ljude.
Meteorološki zavod izdaje izvrsna upozorenja,
a naša im izvješća pomažu u pisanju upozorenja.
-Možemo li vidjeti kako to radiš? -Da, javit ćemo kontroli
što vidimo na terenu.
Super.
W3DLB, ovdje W3MSB.
W3MSB, W3DLB, reci, Mike.
Bok, Dave. Nalazimo se u Long's Parku u okrugu Lancaster
i vidimo da je 50 starijih stabala
iščupano iz tla ili slomljeno.
I reci im da pada kiša. Pada!
-I pada kiša. -Da.
Proslijedit ću to Meteorološkom zavodu.
W3MSB, ovdje kontrola W3DLB.
Hvala na izvješću i pozdrav. W3MSB.
I ja sam pridonio!
Jesi. Slična izvješća šaljemo svakoga dana tijekom nevremena.
Kako se osjećaš dok izravno štitiš svoju zajednicu?
Nisi vatrogasac, nego obični dečko u Subaruu.
Da, obični dečko. Osjećam se odlično.
Uživam u tome i volim pomagati zajednici.
Obožavam meteorologiju. Mogu promatrati vrijeme
i opažanjima pomoći meteorolozima da zaštite živote i imovinu.
-Divan osjećaj. -Ajme.
Možeš li me vratiti u L. A.?
Mogu, idemo.
Hvala na vožnji, Michaele.
Znate što najviše volim kada je riječ o vremenu?
Ujedinjuje nas.
Kad nahrupi oluja, svi u gradu misle isto.
Prvo, odmah moram kupiti mlijeko i toaletni papir.
A onda moram provjeriti jesu li mi susjedi dobro.
Kad tako surađujemo i djelujemo zajedno,
za opće dobro,
mi možemo sve.
A dajući nam mogućnost da se udružimo
i zaštitimo jedni druge u trenucima najvećih katastrofa,
vlada pokazuje svoje najbolje lice.
Premda ne ispunjava uvijek tu zadaću.
Banke su spasili, a nas prodali!
Prijevod titlova: Marija Cvetković