NETFLIXOVA SERIJA
Banke su spasili, a nas prodali!
Pitanje: vjerujete li vi vladi?
Ja ne uvijek. Vidio sam kako spašava Wall Street
dok se prosječni Amerikanci muče. Vidio sam kako napada prosvjednike.
I znam ja što TSA zapravo radi
sa svim zaplijenjenim bombonima od trave.
Banke su spasili, a nas prodali!
Ali shvatio sam da na jedan način
svi neizravno vjerujemo vladi svakoga dana.
Upotrebljavamo novac, a novac je čisto povjerenje.
Ovaj komadić celuloze vrijedi jedan dolar
samo zato što vlada tako kaže i mi joj vjerujemo.
Zanimljivo,
piše „u Boga vjerujemo”, ali ja sam ateist.
Ja ne vjerujem u Boga, proklinjem ga!
Vjerojatno je slučajnost. Ne, mi vjerujemo vladi.
Zato nitko od nas ne bi prihvatio zadužnicu
ili fotografije slavnih osoba kao sredstvo plaćanja.
-Primaš li Dannyja DeVita? -Samo gotovinu, Bobe.
-A Johnnyja Casha? -Koga?
LIMUNADA
Ali svi primaju američke zelembaće.
Jedan dolar? Misliš da smo u 1990-oj?
Pet dolara po čaši, stari.
I ti ćeš ostarjeti, mala!
Mislio sam da se vlada petlja u moj novac samo onda kad plaćam poreze,
ili ono kad sam podmitio suca,
ali ispada da vlada i naše povjerenje u nju
utječu na svaki potez u našim financijskim aktivnostima.
Što se dogodi kad se povjerenje naruši?
NOVAC
Kad stavim novac u banku,
podrazumijevam da će ondje ostati. Ali zašto?
Zašto životnu ušteđevinu povjeravam bezličnoj korporaciji?
Oni meni ne povjeravaju ni kemijsku.
Ali prije stotinu godina većina Amerikanaca to nije činila.
U to doba bilo je uobičajeno da banke propadnu.
I vaš bi novac jednostavno nestao.
Medeni, smočnica je prazna, a dječica plaču.
Moram posegnuti u kasicu ili sam nagrabusila.
Žao mi je,
u ovoj krizi sve nam je otišlo u crveno.
Vaša je lova isparila.
Amerikanci su se toliko bojali da će ostati bez ušteđevine
da su paničarili na svaki znak nestabilnosti.
Hej! Ovi pokvareni bleferi maznut će nam svu kintu!
Štediše bi navalili u banku
i odjednom pokušali podići sav novac.
Pojava bankovne panike
mogla je čak i uspješne banke otjerati u bankrot,
a zatim bi uslijedio niz zatvaranja.
Za vrijeme Velike gospodarske krize propalo je više od 9000 banaka.
Amerikanci su izgubili milijarde. Gospodarstvo je stalo,
a narod je tražio reakciju predsjednika Franklina Roosevelta.
Jedan po jedan!
Izgubila sam svu ušteđevinu.
Ostala sam bez prihoda iz svoje ilegalne pecare.
Mislila sam da svi trebamo doći u bačvama. Promjena plana?
Dobro! Što kažete na ovo?
Radi vraćanja povjerenja u bankovni sustav
osnovat ćemo Saveznu korporaciju za osiguranje depozita.
Odsad jamčimo sigurnost vaših depozita
punom vjerom i zaslugom vlade Sjedinjenih Država.
Što ako banka izgori?
Dobit ćete svoj novac.
Što ako Bonnie i Clyde razvale banku?
Dobit ćete svoj novac!
Što ako primite telegram
u kojem piše da svi trebaju doći u bačvama, a ne dođu?
Jamčimo, dobro?
FDIC, JAMČIMO, DOBRO!
Mogu li podići jedan cent? Hvala.
U to doba mjera se činila izvanrednom, ali uspjela je.
FDIC je stabilizirao bankovni sustav i vratio povjerenje,
a bankovna panika danas više ne postoji.
Kada danas na banci ugledate logotip FDIC-a,
to znači da iznos od najviše 250 000 dolara vašeg novca po računu
osigurava savezna vlada.
A od 1933. godine nije izgubljen nijedan cent osiguranih depozita.
Ta je zaštita vrlo značajna jer banke i dalje znaju propasti.
No u današnje vrijeme umjesto panike
FDIC intervenira tako spretno da to nitko ne primijeti.
Kako im to uspijeva?
Ispadne li glava, idemo saznati, a ispadne li pismo, emisija završava.
Molim? Ne broji se, ponovit ćemo.
Hej!
SAVEZNA KORPORACIJA ZA OSIGURANJE DEPOZITA
-Dobar dan. -Dobar dan i dobro došli u FDIC, Adame.
Ovo izgleda kao banka svih banaka.
Povest ću vas u obilazak. Danas provodimo simulaciju.
-Zaista? -Rekla sam im
da ću vas pozvati na sastanak kao promatrača.
Biste li došli?
Divno! Možemo vidjeti što se dogodi ako propadne banka.
-Hajdemo. -Idemo.
-Ovdje su. Dobro jutro! -Dobar dan svima.
Hvala što nas primate. Sve je tako službeno, imam tremu.
Dobro došli na izvršni sastanak.
Riječ je o Banci ABC, tajnog naziva Kodiak.
Banka je utemeljena 1948. godine
i ima 23 poslovnice u dvjema državama.
Neprofitabilna je već više tromjesečja
pa smo pripremili strateški plan za spas.
Naš će tim raditi tijekom vikenda
kako bi osigurani štediše imali pristup sredstvima.
Banka se mora otvoriti u ponedjeljak ujutro, kao inače.
Dakle, banka propada,
a 60 000 klijenata koji u njoj imaju račun
ne znaju o čemu vi ovdje razgovarate.
Ne znaju. Pokušavamo biti skriveni
kako bi financijski sustav ostao stabilan
i kako se usluga ne bi prekinula.
Dakle, ako banka propadne, a vi ne pronađete stjecatelja,
FDIC na kraju postane vlasnik svega što banka ima?
I to se može dogoditi,
ali katkad i mi možemo biti vlasnici imovine
koju banka stjecatelj ne želi.
Zaista? Na primjer?
Recimo, osamdesetih smo imali manjinski udio u Dallas Cowboysima
-jedno kraće vrijeme. -Vi to ozbiljno?
Dobivali ste besplatne ulaznice?
-Srećom, nismo. -Šteta.
Imali smo i prava na film strave
u kojem su glumili G. Clooney i C. Sheen.
Naslov je bio Grizzly II.
Koliko je to često?
Sada sve manje i manje jer je gospodarstvo vrlo uspješno,
ali u jednom duljem razdoblju,
-ako se sjećate 2008. godine, -Da.
zatvorilo se više stotina banaka.
Dakle, 2008. ste imali baš mnogo posla.
Trebate znati da trošak sanacije banke
ne snose porezni obveznici.
Fond za osiguranje depozita financiraju banke,
one plaćaju premije na temelju profila rizika.
Odlično, neka banke plate.
One su krive.
Otići ćemo u poslovnicu banke
i simulirati govor o zatvaranju banke
koji držimo u petak po zatvaranju banke.
Hajdemo, molim vas.
-Prvo ću vam prikvačiti počasnu značku. -Molim? Ajme!
-Ja sam zaposlenik FDIC-a, sjajno. -Spremni ste. Lijepo izgledate.
Mogli biste odigrati tu ulogu.
Osjećam se baš kul.
Lijepo, zaključano je.
Klasika.
Htio sam se prije dogovoriti s vama.
Mi u FDIC-u nismo sretni kad banka propadne,
ali tu smo ako zatreba. Situacija je emocionalno izazovna
i moramo je riješiti.
Nastojim biti profesionalan, suosjećajan
-Da. -i obziran.
Profesionalan, suosjećajan, obziran.
-Odlično. -Idemo!
Možete li me odvesti predsjedniku banke?
Da.
-Dobar dan, vi ste Jerry? -Jesam.
Drago mi je. Ja sam Tyler Caviness iz FDIC-a.
U ovom trenutku rekao bih predsjedniku
tko smo i zašto smo došli.
-Hoću li ja? -Molim lijepo.
Dobro, ovaj… Žao mi je što vam moram reći,
ali došli smo iz FDIC-a uručiti vam službenu obavijest da je banka propala.
Kada izađe i posljednji klijent, zamolit ću da zaključate vrata
i okupite sve zaposlenike kako bismo održali govor.
Dobro.
Bilo je prilično dobro.
Ne bismo baš rekli da je banka propala.
To ne spominjemo
-do posljednjeg trenutka. -Dobro.
Dok ih država ne zatvori.
Možda misli da ćemo mu čestitati rođendan.
-Baš! -Zar ne?
On vjerojatno dobro zna zašto smo ovdje.
Okupite se, molim! Moramo poslušati obavijest.
Poštovanje, ja sam Tyler Caviness
iz FDIC-a.
Drago mi je. Kao što ste čuli od državne vlasti,
vaša je banka propala
i FDIC se uključuje kako bi pomogao u sanaciji.
Dobra vijest, FDIC je sklopio ugovor
s ustanovom za preuzimanje obveza koja će preuzeti sve depozite
i svu imovinu ustanove.
Banka će otvoriti vrata u ponedjeljak ujutro
kao i inače, ali pod novim nazivom.
Zajedno ćemo morati mnogo raditi
i zahvaljujemo vam na suradnji.
Sada vam želim predstaviti kupca,
odnosno banku stjecatelja. Hvala.
Sjajno si to izveo.
-Hvala. -Je li ti bilo neobično?
Pomalo jest
jer inače kad govorim pred skupinom ljudi,
nasmiju se na kraju rečenice, ali u ovom slučaju
vidio sam mnoga zabrinuta lica.
-Da. -Kako ti to doživljavaš?
Prihvatimo činjenicu da dolazimo jer želimo objasniti što se dogodilo
i provesti ih kroz postupak.
Mi smo se pobrinuli za pozadinski dio pa oni i ne osjete da se išta događa.
To nam je cilj.
Ne osjete. Na primjer, da sam klijent banke,
neometano bih upotrebljavao karticu u petak, subotu i nedjelju,
a sljedećeg tjedna dobio bih e-poštu
i obavijest o promjeni naziva banke. Koga briga.
Nekakvo pismo, nije važno.
-I moj se život nastavlja. -Da.
Nema prekida usluge jer postojite vi.
-Da. -Fantastično.
Hvala, Tylere.
-Ugodan dan. -Hvala, također.
Nije li to nevjerojatno?
Ne znam što vi mislite,
ali meni je ovo jedan od najučinkovitijih vladinih programa u povijesti.
FDIC je toliko ublažio opasnost od propasti banaka
da naš novac nije ugrožen i uopće nismo svjesni problema.
A da nisu dobili to povjerenje,
naše bi gospodarstvo doslovce stalo.
Čekajte malo,
propast banke samo je jedna od nevolja koja se može dogoditi našem novcu.
Što savezna vlada poduzima
kako bi nas zaštitila od ostalih financijskih katastrofa?
Ova se serija trebala početi emitirati prije godinu dana.
Možete li pogoditi koji je događaj prodrmao cijeli svijet
baš kad smo počeli pisati scenarij?
Ne, ne govorim o videoigri Animal Crossing: New Horizons.
Doduše, zbog nje nisam radio i više od godine.
Ne, udario je COVID-19.
Kao i mnoga poduzeća širom zemlje,
morali smo zatvoriti. Bilo je to doba prepuno strepnje.
Milijuni Amerikanaca ostali su bez posla, burze su pale,
a gospodarstvo je izgubilo bilijune dolara
brže nego što je platforma Quibi nestala s mobitela.
U to doba ama baš svi, od honoraraca do generalnih direktora,
tražili su pomoć od vlade.
A što je vlada učinila?
ZATVORENO ZBOG COVIDA
Poslala je kišu novca. Bilijune dolara za nezaposlene,
poticaje, zajmove malim poduzećima i porezne olakšice velikima.
Hitna infuzija gotovine stabilizirala je gospodarstvo,
ali ja sam se gledajući CNBC pitao:
„Kad kreće repriza Shark Tanka? Ovo je dosadno!”
Ali važnije, odakle dolazi sav taj novac za pomoć
i kome to ide u korist? Narodu ili svjetskim tajkunima?
Odgovor na ta pitanja možda će vas iznenaditi.
MAGIČNA VEČER S FED-OM
Narode, ja sam Penn Jillette, a ovo je moj partner Teller.
Možda vas vladine intervencije zapanjuju i zbunjuju,
ali nas nisu prevarili.
Razotkrit ćemo vam tu magiju.
Teller će glumiti vladu,
a ovi dobri stari američki zelembaći
predstavljaju novac koji prolazi kroz gospodarstvo.
Veseli narod kupuje hranu, diže kredite
i stavlja ih na ponije. Ali smirite strasti!
Kad dođe do gospodarskog sloma, narod se prepadne.
Sva aktivnost staje
i bilijuni dolara nestanu, ne cirkuliraju.
Panika, jao nama, novac se više ne vrti!
Više nitko ne kupuje frappuccina ni Fordove F-150.
Vlada spašava kapitalizam ubrizgavanjem gotovine
u sustav kako bi se gospodarstvo ponovo pokrenulo.
Tražimo dobrovoljca koji će donijeti malo love.
Ne budite škrti!
Kad si možete priuštiti nas, znamo da plivate u lovi.
Ja! Uzmite moj novac!
G. Bogatiću, budući da ste puni ko brod,
biste li glumili banku?
A Teller je Ministarstvo financija.
Državi treba 2,2 bilijuna dolara
za stimuliranje gospodarstva.
Čini ono što uvijek čini kad treba potrošiti novac.
Pozajmljuje ga od investitora, stranih država i od vas, banke.
Opa! Lijepi svežanj imate.
Nadoknađujete nešto što nemate?
Nemojte odgovoriti!
Vlada uzima pozajmljeni novac i troši ga na nezaposlene,
spašavanje firmi i ostale poticaje kako bi pokrenula gospodarstvo.
Banka zauzvrat dobiva državnu obveznicu,
ili, običnim rječnikom rečeno, zadužnice.
Isto se događa i s drugim bankama i tvrtkama, koje se zadužuju više
od američkog studenta.
Tko još državi želi posuditi nekoliko stotina milijardi?
Zašto bi uopće pristali na ovo?
Uvijek pristanu.
Tvrtke i strane države žele nam pozajmiti novac
jer smo mi supersila.
Najveći i najopakiji igrač na svijetu!
I zato smo mi sigurna oklada.
Američka vlada nalik je Lannisterima.
Uvijek vraćamo dugove
i započinjemo mnogo nepotrebnih ratova.
Dobro, znam da vlada stalno pozajmljuje,
ali u doba krize posuđujemo toliko novca odjednom.
Dugujemo dva bilijuna povrh onoga što inače trošimo?
Nije li to ludo?
Zato u rukavu imamo još jedan trik,
za slučaj da se banke unervoze.
Zove se „Fed”. Ako se sjećate, svakoj smo banci dali
hrpu državnih obveznica ili zadužnica, zar ne?
Pokažite nam ih.
Što?
Da. Vlada vam je isplatila sve zadužnice.
Sad možete davati stambene kredite, ulagati u poduzeća,
a šefovima isplatiti masne bonuse.
Ali odakle je novac došao?
Pa, ovo ne bi bilo Pennov i Tellerov šou
kad ne bismo otkrili kako se izvodi trik.
Vladina banka saveznih rezervi
samo upiše nekoliko brojeva u računalo
i doda nekoliko nula na saldo u banci.
Molim? Naprave novac ni iz čega?
Točno. Savezna vlada doslovno
upravlja količinom novca na tržištu
pa ima moć spašavanja gospodarstva u doba krize.
A to može samo zato što banke vjeruju da će vlada
uvijek vraćati svoje dugove.
Nevjerojatno! Ali…
Ne. To je sve.
Ja sam Penn, on je Teller, mi smo Penn i Teller.
Tko god bio, silazi s pozornice. Makni se!
Trenutak. Trik je baš fora,
ali što ako vi niste banka?
Naravno da milijarderi s Wall Streeta
vjeruju da će im vlada pomoći u krizi,
ali može li se prosječan Amerikanac nadati da će mu vlada pružiti ruku
kad se nađe u vodi do grla?
Hej, Adame.
Zdravo, Sandra i Claudia! Hvala vam.
-Nema na čemu. -Ovdje je lijepo.
Hvala.
Kakve su to stvari?
Imale smo vrtić koji smo morale zatvoriti.
Na slici smo moj tata, ja, Claudia
i naš brat na otvorenju vrtića.
-Veliko otvorenje. -Da.
Imam pitanje, to me oduvijek zanimalo.
Odakle ljudima velike škare na velikom otvorenju?
Znamo da su mnoga poduzeća teško podnijela COVID.
Ispričajte mi svoju priču.
Mogle smo primiti 55 djece u dobi od šest tjedana do pet godina.
Većina roditelja radila je u hitnoj službi
ili su radili u supermarketu.
Čuvale smo djecu ključnih radnika.
Vi ste bile ključne tim radnicima.
-Da. -Točno.
Razmišljale smo,
mogu li se naši zaposlenici vratiti? Je li sigurno?
Neki se nisu vratili.
Vratilo se možda petero djece.
-Bio je kaos. -Ajme!
Zvuči kao financijski teška situacija.
Pokušale smo osmisliti plan, kako se izvući.
Bila je godišnjica smrti naše majke,
-tužan dan sam po sebi. -Da.
Sestra me nazvala i rekla da je ponovo sve izračunala,
ali da nemamo izlaza.
Tada smo znale da kriza ne utječe
samo na nas ili na djecu
-koja će ostati bez skrbi. -Da.
Tu su i zaposlenici koji ostaju bez prihoda.
Tada su potpisani brojni zakoni,
-zar ne? -Da.
Velik dio odnosio se na zajmove
u okviru programa zaštite plaća
kako bi obrti poput vašeg
-zadržali zaposlenike. -Točno.
-I vi ste dobile takav zajam? -Jesmo,
šest tisuća dolara.
-Dobro. -To je bilo sve.
-Sve? -Da.
To ne pokriva ni mjesečne plaće šestero zaposlenika.
A odbili su nam drugi i treći zahtjev.
-Ne znam zašto. -Odbili su vas?
-Nisu rekli zašto. -Nisu objasnili.
Zašto su odbili?
Jer mi smo samo mali vrtić kojim upravljaju dvije žene.
-Nismo vikale dovoljno glasno. -Da.
-To je baš sjebano. -Da.
-Slažem se! -I ja!
Možemo li ići pogledati?
-Da, naravno. -Da?
Voljela bih ponovo vidjeti žutu kućicu.
Prvi put da se vraćam ovamo.
-Preko zida? -Da.
Više nemam pristup.
Može li nam netko donijeti ljestve?
Super. Hvala, Kendalle.
Ajoj, kako je slatko!
Izgleda tužno.
Moja bi djeca trčkarala uokolo, bilo bi bučno.
Morala sam uzeti ono što sam mogla i otići.
Zajednici je doista potrebno takvo mjesto
u kojem rade ljudi koji ga vole kao mi.
Da. Pomažete svojoj zajednici,
ali kad udari kriza
i vlada raširi sigurnosnu mrežu za sve,
otvori se čine prevelikima, a vi ste premale
-i propadate kroz njih. -Propale smo.
Da možeš stvoriti sustav
koji vam je trebao dati ono čemu ste se nadale,
kako bi to izgledalo?
Htjela bih da me se čuje.
Da imaš nekoga koga možeš nazvati.
-Neku upravu za sićušne obrte, -Da, bez sumnje.
-koja ti stoji na usluzi. -Da.
Sićušni obrti, to je to!
Sandra, hvala što si mi ispričala svoju priču.
Hvala što si mi omogućio da pokažem svoj mali obrt.
Mogu li te zagrliti?
-Naravno! Hvala ti. -Hvala tebi.
-Dobro. -Dobro, bok.
Sandrina me priča ljuti, a ona nije jedina.
Koliko vas poznaje Sandru?
Koliko je vas bilo Sandra?
Čekali ste spas koji nikako da dođe.
Kako je moguće da naša vlada može sasuti kišu novca s neba,
a ne uspijeva plasirati barem dio
u ruke onih koji ga najviše trebaju?
Istražili smo, a odgovor vas neće nimalo umiriti.
U ovoj zemlji postoje dva potpuno različita sustava
za podjelu saveznog novca za pomoć.
Jedan za bogate, a drugi za sve ostale.
Banke i velike korporacije imaju izravan kanal do državnog novca.
Njima je to kao let prvom klasom.
Ova recesija je grozna, odmah trebam kartu za Novcograd.
Naravno, čime plaćate?
Upravo sam izdao ove obveznice.
Ili, običnim rječnikom rečeno, zadužnice.
Sjajno, gospodine.
Mi u Banci saveznih rezervi rado ćemo ih otkupiti od vas.
Jedna karta za Novcograd.
Uživajte u našem niskokamatnom roséu.
Nadamo se da ćemo vas ubrzo opet spašavati.
Čin!
Ali mi ostali ne možemo izdati obveznice
pa ne možemo dobiti takvu pomoć.
Umjesto toga, zapeli smo u ekonomskoj klasi.
Otkad je sve zatvoreno, moj restoran loše posluje.
Mogu li dobiti kartu za Novcograd?
Ne znam, izdajete li obveznice?
Ne, ja… Što je to?
Molim vas da pričekate ondje.
Ekonomska je predobra. Ovo je kao da čekate slobodno mjesto na Badnjak.
Savezna agencija koja je dijelila sredstva pomoći malim obrtima
zove se Uprava za malo poduzetništvo.
Ali i ona je tako mala
da je svoj posao morala prepustiti bankama.
Sljedeći!
Trebam u Novcograd. Imam obitelj i deset zaposlenih.
Naravno. Stanite u red i rado ću pomoći.
Čim dobijem svoj dio.
Istina je. U programu dodjele zajmova malim poduzetnicima tijekom pandemije
banke su smjele ubirati postotak od svakog zajma,
a rupa u zakonu omogućila je prijavu i velikim tvrtkama,
npr. lancima restorana.
Izvolite zajam, gospodine P. F. Chang. I jedan za vas, Ruth's,
i za vašeg prijatelja Chrisa.
Nadam se da će vaše carstvo odrezaka preživjeti.
Što je ovo?
Shvatili smo da možemo više zaraditi
dajući manje velikih zajmova velikim tvrtkama
nego dajući više malih zajmova malima.
Stoga odsad tako radimo. Sljedeći!
Sve bi to moglo objasniti zašto su u većini velikih gradova
poduzeća u pretežno bjelačkim dijelovima
dobila više zajmova od onih u obojenim zajednicama.
Ali unatoč pozornosti koju su mali obrti dobili tijekom pandemije,
znate li tko je najgore prošao? Individualni radnici.
Njima je pomoć dodijeljena kroz sustav za nezaposlene,
a to je više nalik putovanju u najneudobnijem autobusu.
Ako ste primali naknadu za nezaposlene u Americi,
ne moram vam ja govoriti koliko je taj sustav sjeban.
Klimav, skrpan i svaka ga država provodi drukčije.
A mnoge od njih godinama nedovoljno financiraju svoj sustav za nezaposlene.
Dobro, dragi moji.
Danas mi nitko ne pomaže
pa ćemo polako, jedan po jedan.
Tko je prvi došao?
Kad ga je 2020. godine zapljusnuo neviđeni val nezaposlenosti,
sustav nije imao ni približno dovoljno ljudi
za obradu svih tih zahtjeva.
Ah, mamicu mu!
Ne daju mi šiljilo pa moram ručno strugati.
Zato je samo podnošenje zahtjeva za nezaposlene tijekom pandemije
bilo pravi birokratski pakao.
Siromašniji Amerikanci satima su čekali pred šalterima,
a onda su još mjesecima čekali pomoć.
Za to su vrijeme najveće američke tvrtke uživale na visokoj nozi.
Ne znam zašto sam umoran, a spavao sam u avionu.
POSJETITE PREKRASNI NOVCOGRAD
Kad smo mi morali zatvoriti zbog pandemije,
dobili smo zajam iz programa zaštite plaća, baš kao i Sandra.
Mi se ne bavimo ključnom djelatnošću. Sandra skrbi o djeci.
Ja smišljam viceve.
Mi smo dobili više novca brže od nje
samo zato što imamo otmjenijeg knjigovođu u većoj banci.
Imao sam više i dobio sam više.
To je potpuno naopako.
Ali cijeli je sustav tako postavljen.
Zar se čudimo što mu toliko Amerikanaca više ne vjeruje?
Hej, Limunadice, što je?
Izlazim iz igre, starkeljo. Nisam dobila zajam za zaštitu plaće,
a nitko ne želi trošiti poticaje na limunadu.
Ništa, radit ću za Amazon i dobivati kupone umjesto plaće.
Limunadice, ne!
Financijski sustav, kao i cijela vlada, ovise o našem povjerenju.
Ako ne vjerujemo da nam je novac u banci siguran,
ako ne vjerujemo da će nam vlada pomoći u kriznim situacijama,
ako ne vjerujemo da ovaj komadić tinte i papira vrijedi jedan dolar,
sve se urušava.
I to riskiramo onda
kada naša vlada ne ispunjava obećanja.
Ispada da su naše gospodarstvo i vlada
nešto kao Zvončica.
Ako ne vjerujemo u nju, ona umire.
Ali ne mora biti tako.
Moguć je bolji sustav
i naša ga vlada može stvoriti ako pokuša.
To su isti ljudi koji su osnovali FDIC,
koji predviđaju putanje uragana,
koji su poslali čovjeka na Mjesec.
Kad smo kod toga…
TEMELJENO NA KNJIZI THE FIFTH RISK MICHAELA LEWISA
Prijevod titlova: Marija Cvetković