‏- סדרה של נטפליקס -
‏- מחלות -
‏האם לממשלה אכפת מהבריאות שלנו?
‏שאלה רצינית.
‏כלומר, כבר ראינו כמה קשה היא עובדת ‏בכדי לוודא שהמזון שלנו זול.
‏למה היא לא עושה ‏את אותו הדבר עם התרופות שלנו?
‏אתם יודעים, אם בנק קורס, ‏הממשלה מגיעה ומצילה את היום,
‏אבל אם הלב שלך קורס, ‏היא זורקת אותך לכרישים של ביטוחי הבריאות.
‏זה יעלה לך עשרת אלפים.
‏עשרים אלף! עבודה מצוינת, דוקטור, איזה יום!
‏ומה לגבי הקורונה?
‏אתם זוכרים מה היה כשהמגפה רק התחילה?
‏היינו כלואים בבתים,
‏התעדכנו באובססיביות ‏באתרי האינטרנט על מספר המתים
‏ועודדנו מהחלון את העובדים החיוניים
‏שלא קיבלו גישה לציוד מגן בסיסי.
‏היי! תודה!
‏מי צריך מסכה כשיש מחיאות כפיים?
‏האמת, אם הייתם תקועים בבית, היה לכם מזל,
‏משום שהרבה אנשים, ‏כמו העובדים בחנויות המזון, היו בחוץ
‏וסיכנו את חייהם עבור שכר מינימום.
‏אתה רוצה שקית לגופה מנייר או פלסטיק?
‏בזמן שצפיתי במגפה מתפשטת ברחבי המדינה,
‏והורגת עשרות אלפי אמריקאים,
‏לא יכולתי שלא לתהות ‏איפה לעזאזל הייתה הממשלה שלנו?
‏למה חיכינו חודשים לבדיקות מתאימות?
‏למה כמעט ולא היה מעקב אחרי ההדבקות?
‏איפה היו תשדירי השירות לציבור הממשלתיים
‏עם הנחיות על איך להלחם בנגיף?
‏אני רוצה שתשים את המסכה הארורה.
‏מעולם לא הרגשתי נטוש כל כך על ידי מערכת
‏שחשבתי שתפקידה להגן עליי ועל הקהילה שלי.
‏אז, מה לעזאזל קרה?
‏הממשלה שלנו מיגרה לחלוטין מחלות שלמות
‏שקטלו אותנו בהמונים.
‏אז, למה היא לא הצליחה להתמודד עם הקורונה?
‏למשל, מלריה.
‏בכל שנה, היא הורגת ‏מאות אלפי אנשים ברחבי העולם.
‏ובכן, כאן באמריקה,
‏אנחנו בדרך כלל מודאגים ממנה ‏רק כשאנחנו מטיילים לארץ אחרת.
‏לא הרבה יודעים שעד לשנות הארבעים
‏המלריה הייתה שכיחה בארצות הברית!
‏אני מכריזה,
‏שמחלת היתושים הזו זורעת הרס בדרום כולו
‏וגורמת לחולי ‏של מאות אלפי אמריקאים בכל שנה.
‏מלריה!
‏אין צורך להתרגש, חבר׳ה!
‏אני מהממשלה ואני כאן בכדי לעזור.
‏אנחנו מתכוונים להכשיר צוות רפואי מקומי, ‏לייבש את ביצות היתושים
‏ולרסס מיליוני בתים ‏בקוטל החרקים האמריקאי האהוב.
‏מריח כמו הבישולים של אימא.
‏האמת, יצרנו סוכנות חדשה לגמרי
‏לה משימה ספציפית למגר את המגפה המזיקה הזו.
‏המרכז לבקרת מחלות ומניעתן.
‏אכן הצלחתם לשלוט בה!
‏המלריה נעלמה כמו רוח קיץ.
‏אבל את בטוחה שענן הגז הרעיל הזה בטוח?
‏ובכן, הוא באמת כמעט הכחיד את העיט הקירח…
‏למזלנו הוא עוף קסום שמתאושש מהר.
‏עיט קירח!
‏וזו לא הייתה רק המלריה,
‏ה-CDC עבד בכדי למגר מחלות נוספות
‏כמו חצבת, שחפת ופוליו.
‏אמריקאים באמת חושבים עליהן ‏כמחלות עתיקות יומין.
‏ואפילו היום, ‏הממשלה שלנו משקיעה משאבים רבים
‏בפיתוח טיפולים וריפוי מחלות העתיד.
‏המכונים הלאומיים לבריאות
‏הם נותני המימון הגדולים ביותר ‏למחקרים ביו-רפואיים בעולם.
‏תנו שם של משהו שיכול להרוג אתכם
‏וה-NIH הקטין את הסיכויים שלכם למות ממנו.
‏הכול, החל מסרטן השד,
‏ועד סוכרת, דלקת כבד, ‏מחלות לב, אפילו סרטן הערמונית!
‏היום, בבניין מספר 10 של ה-NIH, ‏הם על סף ריפוי
‏אחת מהמחלות הקטלניות ביותר במדינה.
‏תודה רבה על האירוח. ‏המקום הזה נראה כמו קתדרלה.
‏אכן, זהו בית החולים המחקרי הגדול בעולם.
‏יש בו רק 200 מיטות, אך כל אחת מהן
‏תפוסה על ידי מישהו ‏שנמצא כאן בניסוי קליני ראשון מסוגו.
‏אז, במימון משלמי המסים,
‏הכימותרפיה הראשונה נעשתה במרכז הקליני הזה.
‏הטיפול הראשון… ‏-וואו.
‏לדיכאון בליתיום התבצע כאן במרכז הרפואי.
‏הריפוי הגני הראשון בעולם ‏התבצע כאן במרכז הרפואי.
‏זה מדהים, אז מטופלים נכנסים לבניין
‏בכדי לעבור טיפולים חדשניים ‏שאתם ממש עכשיו ממציאים.
‏אתה מכיר מחלה בשם אנמיה חרמשית?
‏כן. למדתי עליה בבית הספר. מחלה מאוד קשה.
‏נכון, היא מחלה שעוברת בירושה,
‏שבעיקר משפיעה על אנשים שמוצאם מאפריקה.
‏עכשיו, אנחנו יודעים ‏מה גורם לאנמיה חרמשית כבר עשורים,
‏אבל לא באמת היה לנו טיפול יעיל.
‏אבל כעת, כאן בבניין הזה,
‏אנחנו מתחילים, אני מעז לומר, לרפא אנשים.
‏באמת? ‏-לא רק לעזור להם, אלא ממש לרפא אותם.
‏אני רוצה להכיר לך ‏את שני הרופאים שמובילים את התחום.
‏אשמח מאוד, בבקשה…
‏אפשר? ‏-בסדר, נעשה זאת.
‏תודה רבה לך.
‏היי לך. ‏-היי.
‏היי, אני אדם. ‏-דוקטור פיציו, נעים להכיר.
‏נעים להכיר.
‏וג׳ון טיסדייל.
‏נעים להכיר. אפשר לשבת?
‏כן, בבקשה. ‏-נהדר.
‏אז באמריקה, מאות אלפי אנשים ‏חיים עם המחלה הזו כרגע,
‏ואתם עובדים על… לרפא אותה?
‏כן. ‏-זו המטרה שלנו.
‏אנו מנסים להעניק להם חיים חדשים.
‏איך זה עובד? איך אתם עושים את זה?
‏סוג ההשתלות שאני עושה הוא לקיחת תאי גזע,
‏שהם הזרעים של מח העצם ‏המייצרים כדוריות דם אדומות.
‏אנחנו לוקחים אותם מבן משפחה.
‏באופן אידאלי התאים הללו יגדלו וייצרו
‏כדוריות דם אדומות שירפאו את המטופל.
‏זה מדהים. ‏זה יכול לשנות את חייהם של אנשים רבים.
‏כן, זה בהחלט מופלא.
‏כשהתחלתי בהתמחות שלי, בשנות התשעים,
‏היו לנו בדיוק אפס תרופות.
‏הדבר היחיד שיכולנו לעשות היטב בתקופה ההיא,
‏היה לטפל בכאב.
‏אפילו לא עשינו את זה.
‏היה נראה שאיש לא עושה דבר ‏בעניין האנמיה החרמשית.
‏יש הרבה מחלות
‏שפחות ממאות אלפי אמריקאים סובלים מהן
‏שמקבלות הרבה יותר.
‏כן. ‏-כן.
‏מדוע? יכול להיות שזה משום שהאנשים
‏שסובלים ממנה לרוב באמריקה הם… ‏יכול להיות שזו בעיה של משאבים?
‏אני חושב שקל לענות בחיוב לשאלה שלך.
‏כמעט לכל אחד מהמטופלים הנושאים את המחלה
‏היה מקרה ‏שבו הם הלכו לחדר המיון, נאנקים מכאבים,
‏רק בכדי לקבל סירוב לטיפול לו הם זקוקים.
‏ובכן, כשאני מדמיין מדע ממשלתי, ‏אני מדמיין, אתם יודעים…
‏לא יודע, מאיצי חלקיקים ענקיים וזה,
‏אני לא בהכרח מדמיין שאתם מטפלים באנשים.
‏כאילו, אתם עובדים עבור הממשלה, ‏אבל אתם מטפלים באנשים באופן אישי.
‏המטופלים הזכאים יכולים להגיע ל-NIH
‏וככל שהם זכאים, הם מקבלים, ‏הכול ניתן בחינם.
‏אני אוהבת גם את זה, שאנחנו יכולים בעיקרון,
‏אנחנו לא צריכים ‏לשאול על ביטוח בריאות או אזרחות,
‏אנחנו יכולים לטפל בכולם.
‏בעצם, יש לנו מטופלת במרפאה עכשיו
‏שקיבלה טיפול של ריפוי גני, ‏שאני צריך ללכת לבקר.
‏זה יהיה מדהים.
‏אשמח לעשות זאת. ‏-אוקיי.
‏דוקטור פיציו, נפלא להכיר אותך.
‏תודה רבה לך. ‏-גם אותך, אדם.
‏בוא נלך. ‏-שמור על עצמך.
‏שלום! מה שלומך? ‏-היי, דוקטור טיסדייל.
‏נעים להכיר אותך קלווטה. ‏-היי אדם, נעים להכיר.
‏אז, לפני ההשתלה הייתי חולה מאוד.
‏ביקרתי במיון כמעט 30 פעמים בשנה אחת.
‏ואז הפנו אותי ל-NIH ולהשתלה.
‏התפללתי שתעבור בשלום. ‏זה היה מאוד מסוכן, אתה יודע,
‏אבל החלטתי לעשות את זה
‏ואני מרגישה הרבה יותר טוב.
‏לא הייתי בבית החולים משנת 2019.
‏איך זה מרגיש, ‏את יודעת, לא רק לרפא את עצמך,
‏אלא גם לקחת חלק ‏במיזם הענק הזה לריפוי רבים אחרים.
‏להיות בחזית שלו?
‏בכנות, זה מפחיד, ‏אך גם אם זה לא יעבוד עבורי,
‏עשיתי את זה למען העתיד, ‏אתה יודע, הדורות הבאים שיקבלו עזרה.
‏קלווטה, מדהים לשוחח איתך.
‏תודה רבה שנתת לנו מזמנך.
‏תודה לך. אני מעריכה הכול. ‏-אני לא יכול…
‏תודה על ששוחחת איתי,
‏על שבאת, על שאתה מציג את ההשתלה לעולם.
‏אין זה מופלא?
‏אתם יכולים לדמיין את עצמכם ‏גדלים עם מחלה חשוכת מרפא,
‏נדחים ומשוחררים מכל המוסדות הרפואיים.
‏ואז יום אחד, בדרך נס, אתם נרפאים.
‏לא בעזרת הילרית שמנופפת בקריסטל מול פניכם.
‏הקריסטל הזה יאזן את הצ׳אקרות שלך.
‏אוקיי. תודה לך. ‏-הוא יחזק את הירחים שלך.
‏תודה לך, לא.
‏אלא בזכות הממשלה,
‏שמזמינה אותך לקחת חלק במאמץ דורי
‏למיגור המחלה עבור כולם.
‏אתם יודעים, אומרים ‏שיש רק שני דברים בטוחים בעולם: מוות ומסים,
‏אך מסתבר
‏שהממשלה שלנו ‏משתמשת באחד מהם בכדי להילחם בשני.
‏ולפחות באופן חלקי, בעזרת המאמצים שלה,
‏במהלך המאה האחרונה תוחלת החיים האמריקאית
‏הוארכה ב-30 שנים ארורות!
‏אז, אולי לממשלה כן אכפת מהבריאות שלנו?
‏אבל רק רגע, ‏אם הממשלה כזו מדהימה בריפוי מחלות,
‏איך לעזאזל היא לגמרי פישלה עם ה…
‏מגפה!
‏כשנגיף הקורונה התפרץ, ‏הממשלה שלנו השתבשה לחלוטין.
‏ה-CDC וה-FDA בזבזו זמן ‏בפיתוח בדיקות תקולות
‏במקום באישור בדיקות תקינות.
‏המחלקה לביטחון המולדת נעלמה מהשטח.
‏לא נקטנו אפילו בצעדים בסיסיים,
‏כמו פיתוח תוכנית בדיקות לאומית ‏או מעקב אחר הדבקות.
‏- תוכנית בדיקות לאומית, שלב א׳: נמנום -
‏אנשים מתו כתוצאה מכך.
‏לפי תחזיות המומחים,
‏אם הממשלה הפדרלית ‏הייתה מגיבה עם תוכנית משולבת,
‏היינו יכולים להציל מאות אלפי חיים.
‏אז שוב, מה לעזאזל קרה?
‏ובכן, תחשבו על הממשלה כעל תזמורת.
‏והנשיא הוא המנצח.
‏בכדי שהיא תנגן מוזיקה יפהפייה, ‏היא זקוקה לשני דברים,
‏עובדי מדינה כשירים ואחראים בתפקיד
‏ומנצח הפועל בכדי לסייע להם לנגן יחד.
‏אך כשהמגפה החלה, היה לנו סוג אחר של מנצח.
‏אכפת לך אם אשתלט?
‏כמה קשה זה כבר יכול להיות?
‏הו בחיי, יש כאן הרבה כלי נגינה.
‏אנחנו באמת זקוקים לכולם?
‏הקמפיין של טראמפ התבסס על מצע
‏שקידם סגירת מחלקות וצמצום הצוותים בממשלה.
‏וכשהאמריקאים הצביעו עבורו, ‏הוא נשאר נאמן למילה שלו.
‏היועץ לביטחון המולדת,
‏תפקיד שנוצר במיוחד ‏לטובת טיפול באיומים כמו מגפות,
‏בוטל לחלוטין.
‏כן. קדימה.
‏הצוות של המועצה לביטחון המולדת ‏שעסק בהתמודדות עם מגפות פוטר כולו.
‏צאו מכאן. לכו!
‏לכו! קדימה! ביי ביי!
‏יודעים מה עוד קוצץ?
‏מיזם שנקרא ״חיזוי״, ‏שעקב אחר מחלות שמקורן בחיות
‏והיה אמור להיות ‏תמרור האזהרה הראשוני של המגפה.
‏אבל, לא! בטח לא חזיתם את זה!
‏אפילו ה-CDC הושתק
‏לאחר שהוא תקשר קצת יותר מדי עם הציבור.
‏היי אתה! תנמיך את הווליום!
‏זה התרחש בכל הסוכנויות בממשלה הפדרלית.
‏עד שנת 2020, שמונים אחוזים מהבכירים עזבו.
‏הממשל אפילו לא התקדם
‏למינוי 150 משרות חיוניות.
‏ורוב התוכניות שתפקידן ‏לאפשר לממשלה להתמודד עם מגפות,
‏חוסלו לחלוטין.
‏אז, מה השתבש בקורונה?
‏ובכן, אם אתם לא שוכרים מספיק נגנים, ‏אם אתם מקצצים חלקים שלמים,
‏ואם הדבר כולו מנוצח על ידי מישהו,
‏שבואו נודה בזה, לא באמת אכפת לו ממוזיקה?
‏ובכן, לא תקבלו סימפוניה,
‏תקבלו קקופוניה.
‏התגובה הפדרלית הייתה כה מקוטעת,
‏שניהול המגפה ‏נעשה בידי ערים ומדינות עבור עצמן.
‏אך לצערנו, אותה המנגינה
‏נוגנה גם על ידי פוליטיקאים מקומיים.
‏אתם בטח לא יודעים שהם שם, ‏אך במדינה, במחוז, בעיירה או בעיר שלכם,
‏יש מחלקה מקומית של משרד הבריאות ‏שעובדת קשה בכדי להגן עליכם.
‏היא עושה דברים כמו לפקח על מסעדות ‏בכדי למנוע מחלות שמקורן במזון,
‏יידוע הציבור אודות מניעת מחלות מין.
‏ובמהלך המגפה,
‏הם היו אחראים על הכול, ‏החל מהפצת חיסונים ועד לעריכת הבדיקות.
‏אחי, תודה על היסודיות.
‏אלוהיי, זה נגע בגזע המוח שלי.
‏- מתחם בדיקות קורונה -
‏אך באופן מפתיע,
‏משרתי הציבור החיוניים האלה נעלמים מעינינו.
‏קיצוצים בתקציב ‏בעידוד הרפובליקנים והדמוקרטים
‏הובילו לביטול של 56 אלף משרות ‏במשרדי הבריאות המקומיים משנת 2008.
‏הו לא! מקצצים אותי! ‏תגידו לאשתי שמעולם לא אהבתי אותה!
‏זה מטורלל!
‏הפוליטיקאים האלה לעולם לא ‏יפסיקו את המימון של מכבי האש,
‏אבל כמובן שלא הייתה להם בעיה ‏לחסל את שירותי הבריאות הציבוריים.
‏אז, אתם רוצים לדעת למה ‏אמריקה חירבה את הטיפול במגפה?
‏מומחים מאמינים שהתחלנו את המגפה
‏עם מחסור של 300 אלף עובדי בריאות הציבור.
‏איך זה בכלל אפשרי
‏לקחת אחריות על בריאות הקהילה שלך
‏עם משאבים כה מועטים?
‏- מח' הבריאות, מחוז לאונדס - ‏- עטו מסכה -
‏- הישארי בריאה, אלבמה! -
‏- גיבורים עובדים כאן -
‏היי! אני כאן בכדי לפגוש את שוואנדה.
‏תן לי רגע אחד, אלך לקרוא לה.
‏מעולה.
‏היי! ‏-היי!
‏אדם, מה שלומך?
‏תודה רבה לך על האירוח.
‏תרצה לגשת למשרדי?
‏כן, תעשי לי סיור קצר.
‏מר ברנס הראה לי ‏כמה מסרטוני היוטיוב שלך וצפיתי בהם.
‏אה, באמת?
‏די מצחיקים, אבל… זה היה נחמד.
‏חשבת שהם ״די מצחיקים״.
‏הם היו. ‏-אוקיי, טוב!
‏ספרי לי קצת על מחוז לאונדס.
‏בעיקרון, מחוז לאונדס הוא אזור כפרי.
‏אין כאן בתי חולים. ‏-וואו.
‏אין כאן מסעדות גדולות ‏כמו מקדונלדס או משהו כזה.
‏אז כאילו, ‏אנחנו מחלקת הבריאות המחוזית היחידה.
‏מה כולכם עושים כאן?
‏מה אנחנו לא עושים כאן?
‏אנחנו עושים הרבה. תכנון משפחה.
‏יש לנו מחלקת WIAC שהיא עבור נשים…
‏נשים, ילדים וטף.
‏אנחנו עורכים כאן בדיקות רבות. ‏-כן.
‏בשיתוף ה-CDC והתוכנית למניעת מחלות מין.
‏אנחנו גם מנפיקים כאן תעודות רפואיות.
‏תעודות לידה?
‏תעודות לידה, תעודות פטירה.
‏אם מחלקת הבריאות המקומית ‏של מחוז לאונדס לא הייתה קיימת,
‏למי היו פונים?
‏כן, באמת קראתי באלבמה ש…
‏את יודעת, במשך עשור לפני המגפה,
‏הצוותים במשרדי בריאות הציבור קוצצו בשליש.
‏זה מרגיש כאילו קיצצו יותר משליש. ‏-כן?
‏יש ימים שמגיעים לכאן ‏40-50 איש לטובת תוכנית אחת,
‏אז הם נאלצים לחכות.
‏נכון. ‏-זה המחסום.
‏אם היה לנו מספיק צוות, ‏הם לא היו צריכים לחכות.
‏ובכן, הרשי לי לשאול אותך על מגפת הקורונה.
‏היו תקופות בזמן המגפה
‏שבאזור הזה היה ריכוז גבוה של מקרים
‏בנקודת הזמן ההיא.
‏אתם החבר׳ה היחידים באזור
‏ועיני כולם נשואות אליכם, איך זה היה?
‏מפחיד.
‏אתה יודע, אנשים מגיעים מכל מקום,
‏לא רק מהמחוז הזה.
‏כשלא היה להם לאן לפנות הם הגיעו לכאן.
‏הייתם צריכים לעבוד ‏שעות נוספות בכדי לטפל בכולם או מה?
‏עבדתי בקבלה, שזה אומר לקבל את המטופלים,
‏ובנוסף עשיתי את עבודת המנהלת, ‏שהיא עבודה מנהלתית משרדית,
‏וכעת אני הדירקטורית, ‏אז אני עושה את עבודת הדירקטורית.
‏מה נותן לך את הכוח לעשות זאת?
‏כן?
‏אם אני יכולה לגרום לאדם אחד לחייך
‏ולתת לו את מה שהוא זקוק לו, זה מעולה.
‏תודה לך על שאת כאן ועושה את העבודה הזו,
‏אשמח לפגוש את דוקטור תומס,
‏יהיה בסדר לדעתך אם אגש לשם לומר שלום?
‏זה בסדר, רק תירגע, אוקיי? ‏-אוקיי.
‏תוריד את המסכה.
‏סגור את השפתיים בבקשה.
‏אני עומד לפגוש את דוקטור תומס?
‏אכן תפגוש את דוקטור תומס, ‏הוא הרופא היחיד במחוז.
‏איך זה מסתדר?
‏שמעת פעם את הביטוי ״הכול תחת שליטה״?
‏זה דוקטור תומס.
‏הוא אוהב את המטופלים והם אוהבים אותו.
‏נהדר להכיר אותך.
‏טוב, שמור על עצמך.
‏אדם? ‏-דוקטור תומס!
‏מה שלומך?
‏ספר לי קצת עליך ועל המרפאה.
‏אני עוסק ברפואה משנת 1986.
‏סיימתי את ההתמחות שלי ‏במרפאת המשפחה של טסקלוסה.
‏אני מבין שזה מרכז רפואי פד… מה זה?
‏מרכז רפואי פדרלי.
‏הם בעיקרון מעבירים מימון ‏של סכום כספי מסוים
‏ואנו מוודאים שכל האנשים יקבלו טיפול ראוי.
‏במילים אחרות, ‏אם אין להם ביטוח בריאות, עדיין נטפל בהם.
‏זה יכול להקשות לפעמים, אבל,
‏עכשיו אנחנו מנסים לוודא ‏שכולם מקבלים טיפול לקורונה.
‏היו לכם התפרצויות רציניות כאן.
‏ראיתי שבנקודת זמן מסוימת
‏יחס החיוביים פר בדיקה היה 35 אחוזים.
‏כן, זה נכון. ‏-זה ממש גבוה.
‏האמת שהייתי בבידוד במשך 14 ימים.
‏אתה הרופא היחיד ואתה בבידוד?
‏האחות המסייעת שלי הייתה כאן ‏אז היא גיבתה אותי.
‏היא נתנה לי גיבוי. ‏-היא נתנה לך גיבוי.
‏אבל לא יכולת לפגוש מטופלים.
‏נכון. ‏-וואו.
‏אתה עובד גם במונטגומרי? ‏-כן.
‏מתי אתה עובד שם?
‏אני נוסע לשם בכל יום אחרי שאני מסיים כאן.
‏זה בסדר מצידך אם אצטרף לנסיעה ‏ונוכל לדבר עוד במכונית?
‏אני שמח שאתה רואה קצת טבע, זה יפהפה.
‏איך התחלת לעסוק בזה?
‏החלטתי שאני רוצה להיות רופא
‏אבל, לא רציתי להיות ‏האחראי שאומר שאי אפשר לטפל בך
‏כי אין לך מספיק כסף.
‏היה ארגון בשם ״חיל השירות הלאומי״.
‏ברגע שסיימת את ההתמחות,
‏יכולת לקבל הצבה במרכז בריאות קהילתי,
‏או בשמורה אינדיאנית או במערכת בתי הסוהר,
‏כל מקום ש…
‏לא היה בו רופא. ‏-שיש בו צורך.
‏שיש בו צורך, בדיוק.
‏זו תוכנית ממשלתית,
‏״נממן את לימודי הרפואה שלך אם תעבוד
‏במקום שבו זקוקים מאוד לרופאים, ‏כמו במחוז לאונדס״.
‏וכך הגעת לכאן. ‏-בדיוק. נכון.
‏זו תוכנית מדהימה. ‏-אכן.
‏לא היה לי מושג שהיא קיימת.
‏אני חושב שהיא התחילה בשנת 1970.
‏כשהנשיא רייגן נבחר הוא קיצץ את התוכנית.
‏אתה חושב שלממשלה אכפת ‏מבריאות הציבור האמריקאי
‏כפי שהיא אמורה?
‏אני חושב שיש כאלה שאכפת להם ויש כאלה שלא…
‏זו לא עדיפות מבחינתם.
‏לפעמים הפוליטיקאים חושבים
‏שמי שנמצא בבריאות רעועה אחראי למצבו.
‏אם מעולם לא היית עני,
‏או היית צריך לבחור בין מזון לרופא,
‏אם לא היית במצב הזה, אתה באמת לא…
‏מבין את העמדה הזו.
‏אתם יודעים, ‏אנחנו ממשיכים לקיים את הדיון המעייף הזה
‏על עד כמה המדינה ‏צריכה להתערב בשירותי הבריאות.
‏כשבמציאות, ללא עובדי הבריאות הממשלתיים
‏כמו שוואנדה ודוקטור תומס,
‏לא היו שירותי בריאות במחוז לאונדס כלל.
‏והם עדיין לא מקבלים ‏את המשאבים להם הם זקוקים
‏בכדי להגן על הקהילה.
‏זה לא פלא שבזמן שאני מצלם את התוכנית,
‏שיעור המחוסנים באלבמה הוא הנמוך במדינה?
‏כלומר, למה לא משקיעים ‏בשירותי בריאות ציבוריים כמו זה?
‏אתם יודעים, אני זוכר ‏שאימא שלי אמרה לי כשהייתי ילד
‏שהממשלה בזבזנית
‏ושהמגזר הפרטי ‏גורם לדברים לקרות ביעילות רבה יותר.
‏כשאני נזכר בזה עכשיו,
‏זו הייתה הערה די מוזרה מכיוונה
‏משום שהיא הייתה מורה בבית ספר ציבורי.
‏היא רכשה השכלה באוניברסיטה ציבורית.
‏אבא שלה, סבי,
‏רכש את השכלתו ‏הודות לחוק החיילים המשוחררים.
‏כול משפחתנו הרוויחה מתמיכה ממשלתית.
‏אז מאיפה היא קיבלה את הרעיון הזה?
‏מאיפה כולנו קיבלנו את הרעיון
‏שהממשלה היא מערכת בירוקרטית לא יוצלחת
‏שצריך לפרק?
‏אתם יודעים, לאורך רוב המאה העשרים ‏הייתה תמימות דעים באמריקה,
‏על כך שממשלה חזקה ופעלתנית היא דבר טוב.
‏חברים! שימו לב לפלא התבל השמיני: הדוד סאם.
‏התפעלו מהממשלה המייצבת את מערכת הבנקאות.
‏התפעלו בזמן שהיא מחטאת את אספקת המזון!
‏נכון מאוד, ממשלה בריאה זקוקה לחברה בריאה.
‏אך כתגובה לתנועה לזכויות האזרח,
‏חלק מהאמריקאים החלו לנטור טינה לכך
‏שהממשלה כעת מספקת סיוע
‏לאזרחים שחורים וחומים.
‏והחלו להאשים את מדינת הרווחה ‏במצבה הכלכלי של האומה.
‏לא כל כך בטוחים כעת, אה חבר׳ה?
‏ואל תסתכלו, אבל הכלכלה תחת מתקפה
‏של אינפלציה, קיפאון כלכלי,
‏ואבטלה, שהדוד סאם מתקשה לטפל בהם.
‏בוז! בוז, אני אומר!
‏הו, מה כל זה?
‏יש כאן כמה קבוצות עשירות של עסקים ‏שגורמות למהומה?
‏הינה! בוז על האיש הזה!
‏הם משלמים למכוני מחקר ואוניברסיטאות
‏להעביר הלאה את הרעיון שהממשלה גרועה.
‏כן, כן. בוז עליו סטודנטים! בוז!
‏השוק החופשי הוא הפתרון לכל בעיותינו.
‏בוז!
‏פוליטקאים משתי המפלגות ‏החלו לדון בצמצום הממשלה.
‏אך הטרנדים הללו הגיעו באמת לשיאם
‏בקמפיין של אחד הנשיאים ‏הפופולריים ביותר בכל הזמנים.
‏ולא רק משום שהוא כיכב פעם בסרט עם שימפנזה.
‏אתם יודעים, חבר׳ה,
‏״תשע המילים ‏המפחידות ביותר בשפה האנגלית הן:
‏׳אני שליח של הממשלה ‏והגעתי לכאן בכדי לסייע לכם׳״.
‏״הממשלה היא לא הפתרון לבעיות שלנו. ‏הממשלה היא הבעיה שלנו״.
‏זה בסדר חבר, לא תרגיש דבר.
‏המסר היה כה פופולרי,
‏שהוא עזר לרייגן לזכות בניצחון הגדול ביותר
‏בהיסטוריה האמריקאית העכשווית.
‏מטופלת, בת 200, רובה לבנה.
‏סובלת מעצלות, בזבזנות ‏ומקרה חמור של כרס בירה.
‏העם האמריקאי ביקש מאיתנו לבצע כריתת ממשלה,
‏ואנחנו נבצע. אזמל!
‏בסדר, בואו נראה.
‏נקצץ את משרד השיכון והבינוי בשבעים אחוזים
‏ונציב בו חבורה של קפיטליסטים ‏שונאי שיכון ובינוי.
‏- שוק חופשי -
‏זה טוב.
‏ואז נכרות את הרגולציה על המשכנתאות.
‏הו, אל דאגה.
‏אני בטוח שהשוק החופשי ‏יכול למנוע משבר דיור בכוחות עצמו.
‏ובואו נפחית כאן את המסים.
‏בחיי, אם הגענו עד כאן, ‏בואו נרוקן את מס ההכנסה לחלוטין.
‏הפילוסופיה הזו, ששוק חופשי עדיף על הממשלה
‏ויכול לפתור את כל בעיותינו, ‏הפכה להיות כה פופולרית,
‏שגם הדמוקרטים החלו להאמין בה.
‏כשהנשיא קלינטון נבחר ‏הוא קיצץ בקצבאות וברגולציה הכלכלית.
‏״עידן הממשלה הגדולה תם״. ‏העבר לי את האזמל, רוני.
‏ולמרות המאמצים להתנגד לטרנד הזה,
‏אפילו ממשל אובמה החליט להגיע לפשרה עם השוק
‏כחלק מרפורמת הבריאות.
‏״זו הסיבה שחוק בריאות הציבור ‏נסמך על השוק הפרטי,
‏ולא על תוכנית ממשלתית״.
‏בסופו של דבר,
‏הפילוסופיה האנטי-ממשלתית ‏הפיקה בדיוק את מה שרצתה,
‏ממשלה חלשה יותר ופחות יעילה.
‏עם יכולת פחותה להגן עלינו ‏בדרכים שרק היא מסוגלת להן.
‏הגענו, הדוד סאם. נכון שזה עדיף?
‏אתם יודעים, אולי קשה להאמין לזה
‏אבל לא תמיד הייתי בבריאות שיא כמו היום.
‏בשנות העשרים שלי, ‏לא היה לי אכפת מהגוף שלי בכלל.
‏עשיתי שלושה מופעי סטנד-אפ בערב.
‏עישנתי חפיסת סיגריות ביום ‏ושתיתי הרבה יותר מדי.
‏התייחסתי לגוף שלי כמו חרא…
‏אוקיי, אתם גרועים.
‏מה עוד?
‏עד שהוא לא הצליח לעשות כלום.
‏והממשלה שלנו היא קצת כזאת.
‏איך היא יכולה לדאוג לנו ‏אם אנחנו לא דואגים לה?
‏אבל, אתם יודעים, ‏אנו לא חייבים להתייחס כך לגופי הממשלה.
‏המסע האישי שלי מבטטה שיכורה
‏ועד לאליל הכושר שאתם רואים כעת,
‏החל כשהתחלתי להקשיב לגוף שלי.
‏ובאותו אופן אנחנו יכולים לשים לב
‏למה שהממשלה שלנו באמת עושה בכל יום.
‏נוכל לתמוך במערכת החיסונית שלה ‏אם נשקיע שוב בבריאות הציבור,
‏נוכל להאכיל אותה מימון בריא
‏ולאמן את השרירים שלה בכך שנוודא שיש לה…
‏צוות מאומן היטב או משהו כזה.
‏אוקיי, הדימוי הזה מתחיל להתפרק, אבל…
‏אם נעשה את כל הדברים האלה,
‏נוכל לקבל ממשלה חזקה מספיק
‏בשביל לתמוך בנו בדרכים החשובות באמת.
‏אבל, קל לי לומר את זה, כאן בנטפליקס.
‏ליד שחקנים שריריים להפליא.
‏הרבה יותר קשה לנו בתור חברה ‏לעשות את זה בעולם האמיתי.
‏איך בדיוק נהפוך את המצב?
‏איך נרפא את הממשלה שלנו ‏בכדי שתהיה כשירה כשנזדקק לה?
‏איך נשתמש ברעיונות הללו באמת
‏בכדי לגרום לשינוי?
‏- סיום העונה -
‏- מבוסס על הספר ‏״הסיכון החמישי״ מאת מייקל לואיס -
‏תרגום כתוביות: נעה יוסף