A NETFLIX SOROZATA
Vajon a kormány törődik az egészségünkkel?
Komolyan kérdezem.
Azt látjuk, mennyit munkálkodik azon, hogy olcsó legyen az étel.
Miért nem teszi meg ezt a receptre kapható gyógyszerekkel is?
Ha egy bank becsődöl, a kormány belibben, és megmenti a helyzetet,
de ha megáll a szíved, megetetnek a betegbiztosítás cápáival.
Tízezer dollár lesz.
Húszezer! Szép munka, doki! Micsoda nap!
Vagy mi a helyzet a COVID-19-cel?
Emlékeznek arra, mi történt, amikor a járvány először berobbant?
Mind otthon ragadtunk,
kényszeresen frissítettük a Covid-19-halálozási oldalakat,
és az ablakból éljeneztük az egészségügyi dolgozókat,
akik még alapvető védőfelszerelést sem kaptak.
Hé! Köszi!
Kinek kell a maszk, amikor a fazekakon dobolva biztatnak?
Ha otthon ragadtál, még szerencséd volt,
mert sokan, például a bolti eladók, kint voltak,
és minimálbérért kockáztatták az életüket.
Papírból vagy műanyagból legyen a hullazsákja?
Miközben néztem, ahogy a járvány végigsöpört az országon,
megölve több százezer amerikait,
nem tudtam másra gondolni, mint hogy hol a fenében van a kormányunk?
Miért teltek el hónapok tesztelés nélkül?
Miért volt kevés kontaktkutatás?
Hol voltak a társadalmi célú hirdetések arról, hogyan küzdjünk a vírussal?
Azt akarom, hogy hordd azt a rohadt maszkot!
Soha ennyire nem éreztem még, hogy elhagyott az a rendszer,
aminek meg kellett volna védenie engem és a közösséget.
Szóval, mi a franc történt?
A kormányunk korábban szó szerint eltörölt olyan betegségeket,
amikben tömegesen meghaltunk.
Akkor miért nem tudtak mit kezdeni a COVID 19-cel?
Itt van a malária.
Évente százezreket öl meg szerte a világon.
Amerikában csak azok foglalkoznak vele, akik a tengerentúlra utaznak.
Nem sokan tudják, hogy egészen az 1940-es évekig
a malária őshonos betegség volt az USA-ban.
Ki kell jelentenem,
hogy a szúnyogok által hordozott kór a déli régiókban tombol,
és évente több százezer amerikait betegít meg.
Malária!
Nem kell félnetek, jóemberek!
A kormánytól jöttem, hogy segítsek.
Egészségügyi tisztviselőket képzünk ki, lecsapoljuk a mocsaras vidéket,
és több millió otthont fújunk be jó kis amerikai rovarirtóval.
Mint anya főztjének illata!
Ráadásul létrehoztunk egy teljesen új hivatalt,
aminek kiemelt célja, hogy eltörölje ezt a kártevők okozta pestist.
A Kórmegelőzési Központot.
Nahát, valóban sikerült megfékezni!
A malária úgy eltűnt, mint egy könnyű nyári szellő.
De biztos, hogy ez a mérgező gázfelhő nem ártalmas?
Hát, majdnem kiirtottuk vele a fehérfejű rétisast.
Szerencsére ez a fenséges madár nagy ellenálló képességgel bír.
Fehérfejű rétisasok!
Nem csak a malária szűnt meg.
A CDC-nek sikerült olyan betegségeket is eltörölni,
mint a kanyaró, a tuberkulózis és a gyermekbénulás.
Az amerikaiak szó szerint ókori betegségként gondolnak rájuk.
A kormány pedig a mai napig hatalmas forrásokat különít el arra,
hogy a jövőben szükséges kezeléseket és gyógymódokat fejlessze.
A Nemzeti Egészségügyi Intézet
az orvosbiológiai kutatások legnagyobb állami finanszírozója a világon.
Legyen szó akármilyen kórról,
az NIH-nak köszönhetően nagyobb eséllyel gyógyítható.
A mellrák, a diabétesz, a májgyulladás, a szívbetegség, de még a prosztatarák is!
Ma pedig az NIH 10-es épületében hamarosan megtalálhatják a gyógymódot,
ami legyőzi az ország egyik legveszedelmesebb betegségét.
Jó, hogy itt lehetek! Olyan ez, mint egy katedrális.
Az is. Ez a legnagyobb kutató kórház a világon.
Csak 200 ágyas, de az összes betegünk kísérleti kezelés alatt áll.
Itt volt az első kemoterápiás kezelés. Az adófizetők pénzéből.
- Az első… - Azta!
Szintén itt kezelték először lítiummal a depressziót.
Az első génterápia is ebben a klinikai központban történt.
Ez hihetetlen! Szóval idejönnek a betegek,
hogy olyan új kezelést kapjanak, amit épp most találnak fel.
Hallott már a sarlósejtes vérszegénységről?
Igen, tanultunk róla, nagyon komoly betegség.
Igen. Öröklött rendellenesség.
Elsősorban afrikai felmenőkkel rendelkezőket érint.
Bár az okát régóta tudjuk ennek a betegségnek,
nem igazán tudtuk hatékonyan kezelni.
Viszont most, ebben az épületben,
azt merem mondani, hogy elkezdtük kigyógyítani az embereket.
- Komolyan? - Nemcsak kezelni, hanem meggyógyítani.
Szeretnék bemutatni két orvost, akik vezetik ezt a kísérletet.
Örömmel venném!
- Mehetünk? - Igen.
Nagyon köszönöm!
- Szép napot! - Üdv!
- Adam vagyok. - Dr. Fitzhugh.
Nagyon örvendek!
John Tisdale.
- Örvendek. - Leülhetek?
- Persze. - Köszönöm.
Tehát Amerikában jelenleg százezer embert érint ez a betegség,
önök pedig a gyógymódot keresik?
- Igen. - Ez a cél.
Új életet adunk nekik.
És hogyan működik ez?
Ez egy olyan transzplantáció, ahol fogjuk az őssejtet,
ami a vörösvérsejteket képző csontvelőben van.
Családtagtól vesszük.
Ezek jó vörösvérsejteket termelnek, meggyógyítva a beteget.
Elképesztő! Rengeteg életet változtathat meg.
Valóban hihetetlen.
Amikor a 90-es években elkezdődött a képzésem,
nem volt gyógyszerünk rá.
Az egyetlen, amit akkor tehettünk, és teszünk ma, hogy kezeljük a fájdalmat.
De még ez sem működött.
Nem úgy tűnt, hogy bárki kezeli a sarlósejtes betegséget.
Sok kór van, amitől kevesebb, mint százezer amerikai szenved…
- És több figyelmet kap. - Igen.
Miért van ez? Lehet, hogy a betegek,
akik ettől szenvednek Amerikában… Ez jogosultsági kérdés?
Azt hiszem, erre könnyű igennel válaszolni.
A legtöbben, akik a betegségben szenvednek,
tapasztalták, hogy nagy fájdalmakkal bementek a sürgősségire,
hogy aztán megtagadják tőlük a szükséges kezelést.
Amikor kormány által finanszírozott tudományra gondolok,
például részecskegyorsítókra,
nem feltétlenül jut eszembe az emberekről való gondoskodás.
Hogy a kormánynak dolgozva emberekkel foglalkozik.
Akik jogosultak, eljöhetnek az NIH-ba,
és amíg van jogosultságuk, minden kezelést ingyen kapnak.
Nagyon jó, hogy nem kell biztosítást, vagy állampolgárságot néznünk,
mindenkinek segíthetünk.
Ami azt illeti, most is van egy beteg a klinikán,
akit génterápiával kezelünk, és meg is kell vizsgálnom.
Nagyszerű!
- Szívesen látnám. - Oké.
Dr. Fitzhugh, nagyon örültem!
- Köszönöm! - Én is!
- Induljunk! - Viszlát!
- Hogy van? - Helló, Dr. Tisdale!
- Örvendek, Clavetta! - Szervusz, Adam!
A transzplantáció előtt nagyon beteg voltam.
Évente nagyjából harmincszor voltam a sürgősségin vagy kórházban.
Ezután hívták fel a figyelmem az NIH-ra és a transzplantációra.
Sokat imádkoztam, mi legyen, mert kockázatos a kezelés,
de úgy döntöttem, belevágok,
és sokkal jobban érzem magam.
Nem kellett kórházba mennem 2019 óta.
Milyen érzés, hogy amellett, hogy te is meggyógyulsz,
része vagy ennek a projektnek, ami sok embert meggyógyíthat?
Milyen benne lenni?
Őszintén szólva elég ijesztő, de függetlenül attól, meggyógyulok-e,
ezzel sokat tettem a jövő generációiért, akiknek ez segíthet.
Örülök, hogy beszélhettünk. Köszönöm, hogy rám szántad az időt.
Én is köszönöm, nagyon hálás vagyok.
Köszönöm, hogy beszélgettél velem,
hogy eljöttél, és hogy mesélsz a világnak erről a kezelésről.
Elképesztő, nem?
Képzeljék el, hogy egy gyógyíthatatlan betegséggel nőnek fel,
és nem fogadják önöket az egészségügyi intézményekben!
És egy nap csodálatos módon meggyógyulnak!
Nem valami kristállyal hadonászó gyógyító által…
Ez a kristály gyógyítja a csakrád.
- Köszönöm. - Elindítom a holdad.
Köszönöm, nem.
Hanem a saját kormányuk által,
amely arra kéri önöket, hogy vegyenek részt az erőfeszítésben,
ami ennek a betegségnek az összes betegnél véget vet.
Azt mondják, két dolog biztos az életben, a halál és az adó,
de úgy tűnik,
a kormány az egyikkel harcol a másik ellen.
És részben az ő érdeme,
hogy az elmúlt száz évben az amerikaiak várható életkora
harminc istenverte évvel nőtt!
Ezek szerint lehet, hogy a kormányt mégiscsak érdekli az egészségünk?
De várjunk! Ha a kormány olyan csodás a betegségek gyógyításában,
hogy a francba tudta elcseszni a…
Járvány!
Amikor beütött a COVID-19, a kormány látszólag teljesen megzavarodott.
A CDC és az FDA hibás tesztek fejlesztésével szöszmötölt,
a működők engedélyezése helyett.
A Belbiztonsági Hivatal látszólag sehol se volt.
Még azzal sem foglalkoztak,
hogy megszervezzék az országos tesztelést, vagy a kontaktkutatást.
1. LÉPÉS: SZUNDI
Emiatt pedig emberek haltak meg.
A szakértők szerint, ha a kormány jól koordinált tervet készít,
százezrek életét menthette volna meg.
Tehát újra kérdem: mi a fene történt?
Gondoljanak zenekarként a kormányra!
Az elnökre meg karmesterként!
Két dolog kell ahhoz, hogy szépen szólaltassák meg a zenét.
Képzett, kompetens közszolgák a székekben,
és egy elkötelezett karmester, aki segít, hogy a jelére együtt játsszanak.
Amikor a járvány lecsapott, teljesen másfajta karmesterünk volt.
Átvehetném?
Nem lehet túl nehéz!
Nocsak, mennyi hangszer!
Tényleg mind kell?
A Trump-kampány nyílt programja az volt,
hogy kormányhivatalokat fog bezárni.
És amikor megszavazták, betartotta az ígéretét.
A belbiztonsági tanácsadót,
akinek a feladata, hogy járványokat és hasonló veszélyeket kezeljen,
elküldték.
Te! Mehetsz!
A járványkezeléssel foglalkozó Nemzeti Biztonsági Tanácsot likvidálták.
Tűnés innen! Indulás!
Mondom, tűnés! Pápá!
És mi szűnt még meg?
Egy „Előrejelzés” nevű projekt, ami állatok betegségét követte,
és az volt a feladata, hogy járványokra figyelmeztessen,
de nem! Erre biztos nem volt előrejelzés!
Még a CDC is partvonalra került,
miután kissé túl hangosan kommunikált az emberekkel.
Hé, te! Vegyél vissza!
Ez a teljes szövetségi kormányzatot érintette.
2020-ra a köztisztviselők 80%-a távozott.
A kormányzat nem is jelölt senkit 150 kiemelten fontos pozícióra.
És a kormány legtöbb járványkezelési hivatalát megszüntették.
Tehát mi ment félre a COVID 19-cel?
Nos, ha nem veszünk fel elég zenészt, ha teljes szekciókat rúgunk ki,
és az egészet olyasvalaki vezeti,
akit, valljuk be, nem igazán érdekel a zene,
akkor nem szimfóniát fogunk hallani,
hanem inkább kakofóniát.
A szövetségi válasz olyan disszonáns volt,
hogy a járványkezelés feladata az egyes államokra és városokra hárult.
De sajnos ugyanezt a dallamot eljátszották a helyi érdekeltségű politikusok is.
Önök talán nem is tudják, hogy létezik, de az államukban, megyéjükben, városukban
van egy helyi közegészségügyi osztály, ami keményen dolgozik a védelmükért.
Éttermeket vizsgálnak, hogy megelőzzék az ételek okozta betegségeket.
A nemi betegségek megelőzésére oktatnak.
És járvány idején
a vakcinaosztástól a tesztelésig mindenért ők feleltek.
Köszi, hogy alapos volt!
Szerintem az agyamig tolta fel.
COVID-TESZTELÉS
Döbbenetes módon,
ezek a fontos szerepet betöltő emberek a szemünk láttára kezdtek eltűnni.
A republikánusok és demokraták által támogatott megszorítások miatt,
2008 óta 56000 helyi közegészségügyi munkahely szűnt meg.
Jaj, ne leépítenek! Mondják meg a feleségemnek, hogy sose szerettem!
Ez baromság!
A politikusok sosem szavazták volna meg a tűzoltóság leépítését,
de az belefért, hogy kizsigereljék az egészségügyet.
Akarják tudni, mit cseszett el Amerika a járványkezelésben?
A szakértők szerint úgy mentünk bele,
hogy a szükségesnél 300 000-rel kevesebb egészségügyi dolgozónk volt.
Milyen lehetett felelősséggel tartozni a közösséged egészségéért
ilyen kevés erőforrással?
HORDJ MASZKOT A SZERETTEIDÉRT!
ŐRIZD AZ EGÉSZSÉGED!
ITT HŐSÖK DOLGOZNAK
Helló! Shawandához jöttem.
Egy pillanat, szólok neki.
Nagyszerű!
- Helló! - Szia!
Hogy vagy, Adam?
Köszönöm, hogy eljöhettem!
Itt az irodám.
Rendben, mutasd az utat!
Megnéztem pár YouTube videódat, amiket Mr. Burns mutatott.
Valóban?
Végül is, egész viccesek voltak.
Csak „egész” viccesek?
- Igen. - Rendben.
Mesélj Lowndes megyéről!
Többnyire falusias a környezet.
- Egy kórház sincs errefelé. - Nahát!
Nincsenek nagy éttermek, mint például a McDonald's.
Ez itt az egyetlen egészségügyi központ.
Mit láttok el?
Mit nem látunk el?
Sok minden van. Családtervezés.
Itt az NCSGY, ami nőkkel, csecsemőkkel, gyerekekkel foglalkozik.
- Rengeteget tesztelünk. - Értem.
Van nemibetegség-programunk is.
Alapvető dokumentumokat is kiadunk.
Születési, és halálozási anyakönyvi kivonatokat.
Ha ez az egészségügyi központ nem lenne itt Lowndesban,
hova mehetnek?
Azt olvastam Alabamáról,
hogy a járvány előtt tíz év alatt
harmadával csökkent az egészségügyi központok dolgozóinak a száma.
- Sokkal többnek tűnik, mint a harmada. - Igen?
Némely napokon 40-50 ember is jön egy-egy szolgáltatásért,
szóval várniuk kell.
- Oké. - Ez a nehéz.
Ha elegendő lenne a munkaerő, nem kellene várniuk.
Hadd kérdezzek a COVID-19-ről!
A járvány egyes szakaszaiban ez volt az ország leginkább sújtott területe.
Milyen érzés volt, hogy ti voltatok az egyetlenek, akikhez jöhettek?
Ijesztő.
Sok helyről jöttek ide, nem csak ebből a megyéből.
Ha máshova nem jutottak be, ide jöttek.
Sokat túlóráztatok, hogy kezelni tudjátok ezt a helyzetet?
Intéznem kellett a betegfelvételt,
aztán irodavezetői feladatokat láttam el,
most pedig igazgatói feladatokat látok el.
Honnan kaptál erőt mindehhez?
Igen?
Ha mosolyt tudok csalni valaki arcára,
és meg tudom adni, amire szüksége van, az nagyszerű dolog.
Nagyon hálás vagyok a munkádért.
Itt van Dr. Thomas,
találkozhatnék vele?
- Lazítson, minden rendben! - Oké.
Húzza le a a maszkot! Nyissa ki a száját!
Csukja be a száját!
Dr. Thomas rendel?
Igen, ő az egyetlen orvos a megyében.
Az milyen?
Hallotta már a kifejezést, hogy nyugodt, mint egy angol lord?
Ez Dr. Thomas.
Szereti a betegeit, és ők is szeretik őt.
Örülök, hogy találkoztunk!
Vigyázzon magára!
- Adam! - Dr. Thomas!
Hogy van?
Meséljen magáról és a rendelőről!
1986 óta praktizálok,
akkor végeztem családorvosi rezidensként Tuscaloosában.
Ha jól értem ez egy államilag fenntartott… Mi is ez?
Egészségügyi központ.
Egy bizonyos összeggel támogatják a létesítményt,
a mi feladatunk pedig az, hogy mindenkit ellássunk.
Vagyis ellátjuk azokat, akiknek nincs biztosítása.
Nem mindig könnyű a helyzet,
de most azzal foglalkozunk, hogy minden Covidos beteget ellássunk.
Itt súlyos volt a helyzet.
Láttam, hogy volt időszak, amikor a tesztek 35%-a pozitív lett.
- Igen. - Ez nagyon sok.
Én is karanténban voltam tizennégy napig.
A város egyetlen orvosaként karanténban volt?
Az ápolónő beugrott helyettem.
Tehát helyettesítették, de nem praktizálhatott?
- Így van. - Nahát!
- Máshol is dolgozik? - Igen.
Milyen gyakran?
Mindennap, miután itt végeztem.
Elkísérhetném, hogy beszélhessünk még?
Megmutatom a vidéket, gyönyörű.
Hogyan kezdte ezt a munkát?
Eldöntöttem, hogy orvos leszek,
de nem akartam vállalni a terhet, hogy megtagadom valakitől az ellátást,
csak mert nincs elég pénze.
Volt egy Nemzeti Szolgálati Hadtest nevű szervezet.
Innen, ha végeztél a rezidensi éveiddel,
elhelyezkedtél egy közegészségügyi központban,
vagy indián rezervátumban, vagy börtönben,
bárhol,
- ahol… - Szükség van.
Ahol szükség van.
Ez tehát kormányzati program.
„Kifizetjük a tandíjad, ha elmész valahová,
ahol szükség van orvosra, például Lowndesba.”
- És így került ide. - Pontosan.
- Csodálatos ez a program. - Igen, az.
Nem is hallottam róla.
Azt hiszem, 1970 óta létezik.
Mikor Reagant megválasztották, megszüntette a programot.
Ön szerint törődik az kormány az amerikaiak egészségével annyira,
amennyire kellene?
Szerintem vannak páran a kormányban, akiket érdekel, és vannak olyanok is,
akiket kevésbé.
A politikusok néha azt gondolják,
hogy mindenki maga tehet róla, ha baj van az egészségével.
Ha soha nem volt valaki szegény,
és sosem kellett arról döntenie, hogy élelemre költsön vagy orvosra,
ha ezt nem tapasztalta, akkor nem…
Nem értheti ezt a helyzetet.
Tudják, még mindig vég nélkül vitázunk arról az országban,
mennyire vegyen részt a kormány az egészségügyben.
De ha nem lennének olyan közegészségügyi dolgozók,
mint Shawanda és Dr. Thomas,
Lowndes megyében egyáltalán nem lenne egészségügyi ellátás.
Még sincs elég forrásuk, hogy biztosítsák a közösség számára a szükséges ellátást.
Ezek után lehet csodálkozni, hogy jelenleg
az USA-ban Alabamában a legalacsonyabb a COVID-19 elleni átoltottság?
Miért nem fektetünk bele az ehhez hasonló alapvető közszolgáltatásokba?
Emlékszem, amikor anyukám gyerekkoromban azt mondta,
hogy a kormány pazarló,
és hogy a magánszektor sokkal hatékonyabban old meg mindent.
Visszagondolva,
elég fura volt ez a megjegyzése,
mert állami iskolában volt tanár.
Állami egyetemen tanult.
Az anyai nagyapám tanulmányait pedig a veteránokat támogató program fizette.
Az egész családunk profitált a kormány támogatásából.
Szóval miért mondta ezt?
Miért gondoljuk mind,
hogy a kormány egy haszontalan bürokrata szervezet, amit le kell bontani?
A 20. század túlnyomó részében Amerikában mindenki egyetértett azzal,
hogy jó dolog az, ha erős kormánya van az országnak.
Jóemberek! Íme a világ nyolcadik csodája: Sam bácsi!
Ámuljatok, miközben a kormányotok stabilizálja a bankrendszert!
Hüledezzetek, ahogy fertőtleníti az élelmiszer-ellátmányt!
Bizony! Egészséges kormánynak egészséges társadalmat!
De a polgárjogi mozgalmat követően Amerika elkezdett neheztelni azért,
mert a kormány segíteni kezdett fekete és színes bőrű állampolgároknak is.
A jóléti államot kezdték okolni a nemzet gazdasági gondjaiért.
Ez nem annyira tetszik, igaz?
Ne nézzenek oda, de a gazdaságnak olyan gondjai vannak,
mint az infláció, stagnálás,
és munkanélküliség, a jó öreg Sam bácsi pedig nem igazán tudja megoldani!
Pfuj! Azt mondom, pfuj!
Mi volt ez?
Valami gazdag, üzleti csoportok ricsajoznak itt!
Nesze! Hurrogd le!
Szakértőknek és fősuliknak fizetnek,
hogy azt kommunikálják, a kormány eredménytelen.
Oké, rendben. Diákok, hurrogjátok le!
A szabad piac a megoldás mindenre!
Pfuj!
Hamarosan már a pártok politikusai is a kormány leépítéséről kezdtek beszélni.
De ez a trend akkor robbant be igazán,
amikor az egyik legnépszerűbb elnökünk kampányolt,
akit nem csak a majmos filmje miatt szerettek.
Tudják, jóemberek,
az angol nyelv legrémisztőbb szavai azok, hogy:
„A kormánytól vagyok itt, hogy segítsek.”
„Nem a kormány a megoldás a problémáinkra. A kormány maga a probléma.”
Minden rendben, barátom, semmit se fogsz érezni.
Ez az üzenet olyan népszerű volt,
hogy Amerika történelmének egyik legnagyobb választókerületi győzelmét
hozta el Reagannek.
Többnyire fehér, 200 éves páciens.
Lustaságtól, pazarlástól és kóros kövérségtől szenved.
Az amerikaiak kormányeltávolítást kértek, mi pedig megadjuk nekik. Szikét!
Rendben, nézzük csak!
A lakhatási osztály 70%-át kivágjuk,
és kitömjük lakástámogatás-ellenes kapitalistákkal.
SZABADPIAC
Máris jobb.
Aztán kivesszük a jelzálog-hitelezésre vonatkozó szabályozásokat.
Ne aggódjanak!
Biztos vagyok benne, hogy a szabadpiac önmagában megoldja a lakhatási krízist.
Kicsit csökkentsük itt ezeket az adókat!
Ha már itt tartunk, belezzük ki az egész nyamvadt adóhatóságot!
A nézet, hogy a szabadpiacban jobban bízhatunk, mint a kormányban,
hogy megoldja a problémáinkat, olyan népszerű lett,
hogy még a demokraták is átvették.
Clinton megvágta a szociális ágazatot, és lazított a bankrendszer szabályozásán.
„A nagy kormányok ideje lejárt.” Ronny, add ide a szikét!
És minden erőfeszítés ellenére, hogy visszaszorítsa ezt a trendet,
még az Obama-kormány is szükségét érezte, hogy kiegyezzen a a piaccal
az egészségügy megreformálásánál.
„Ezért az átalakított magánpiacra támaszkodik az egészségügyi törvény,
és nem egy kormányprogramra.”
A végén
ez az kormányellenes filozófia pontosan azt termelte ki, amit akart,
egy gyengébb, kevésbé hatékony kormányt.
Kevésbé képes megvédeni minket olyan módokon, ahogy csak ő tudott volna.
Itt vagyunk, Sam bácsi. Nem sokkal jobb?
Talán nehéz elhinni,
de régen nem voltak olyan csodás fizikai adottságaim, mint ma.
Huszonévesen egyáltalán nem érdekelt a testem.
Esténként lenyomtam 3 előadást,
napi egy doboz cigit szívtam, és sokat ittam.
Egy darab szarként kezeltem a testem.
Nagyon nyomik vagytok, srácok.
Mi a következő?
Amíg végül szart se tudtam csinálni.
A kormányunk is kicsit így van ezzel.
Hogyan törődjön velünk, ha mi sem törődünk vele?
Tudják, nem kell így bánnunk a kormányzatunkkal.
A saját utam, amit piás mihasznától a ma látható férfi eszményképig bejártam,
akkor kezdődött, amikor elkezdtem meghallgatni a testem.
Ugyanilyen módon elkezdhetnénk figyelni,
hogy pontosan mit is csinál a kormányunk nap mint nap.
Támogathatnánk az immunrendszerét azzal, hogy újra befektetünk a közegészségügybe,
táplálhatnánk finanszírozással,
tornáztathatnánk az izmait úgy, hogy figyelünk, hogy legyen
jól képzett személyzete, vagy mije.
Oké, kicsit kezd megborulni a metaforám,
de ha mindezeket megtesszük,
újra olyan kormányunk lehetne, ami elég erős,
hogy úgy támogasson minket, ahogy kellene.
Persze én könnyen mondom ezt, itt, a Netflixen,
miközben pár csodás testű színész vesz részt az előadásban.
Sokkal nehezebb ezt a való világban, társadalomként megtenni.
Hogyan fordíthatjuk vissza a folyamatot?
Hogyan gyógyítsuk meg a kormányt, hogy újra fitt legyen?
Hogyan használjuk ezeket az ötleteket, hogy változást érjünk el?
ÉVADZÁRÓ RÉSZ
MICHAEL LEWIS AZ ÖTÖDIK KOCKÁZAT C. KÖNYVE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Tóth Zsófia Regina