PARIZ
-Rada se sprehajam po Parizu. -Mojbog.
Veš kolikokrat sva si govorili tok, tok šale?
Neštetokrat.
Zelo sem se zabavala s "tok, tok. Kdo je tam?
Banana. Banana, kdo?"
"Tok, tok, kdo je tam? Češnja. Češnja, kdo?
Češ na, nisem rekla banana."
-Najbolj smešna šala. -Tudi za tvoja otroka.
Z babico sta bili zelo potrpežljivi,
ko sem to šalo kot otrok nenehno ponavljala.
-Živjo. -Poglej ga. Zelo je pogumen.
Tale je zelo odločen.
Nepošteno je reči, toda ta glavica zgleda grozeče.
Premika pa jo tako, kot smo vadili v šoli za klovne.
Nazaj in naprej.
Naprej in nazaj, naprej in nazaj.
-Krožimo. -In krožimo.
Potovali sva od Pariza do Filadelfije,
da bi spoznali nekatere najbolj zabavne in pogumne ženske
in odkrili nepričakovane načine, na katere lahko smeh spremeni življenje žensk.
Gospa Clinton, super vam gre.
Kličite me Hillary.
Hillary, tvoj nos.
Mislila sem, da bodo ženske… Veste?
Če so težave s penisom, jih uredijo…
-Ostani dama. -Saj veš.
DRZNE ŽENSKE SE ZADNJE SMEJEJO
Namaste, New York City!
Na hitro o meni. Priseljenka sem.
V Ameriko sem prišla z devetimi dolarji.
Deset tisoč na banki, a samo 9 $ v žepu.
Ne bom čustvena.
To nocoj ni bistveno. Prišla sem zaradi tega pajaca.
Sem iz Jerseyja. Moje mesto je zelo raznoliko.
33 tisoč italijanskih katolikov in šest muslimanov, ki tvorijo mojo družino.
Živeli so v obeh svetovih.
Trans ženske vedo, česar cis ženske ne vemo.
Vedo, koliko moramo biti plačane.
Ko smo začele nastopati,
sem pogosto opazila, da se moškim ne zdi smešno. Takole so sedeli.
Vzdušje ni bilo več dobro.
-Morala sem začeti… -Ja.
"Kaj je? Kaj je z vašimi rokami?
Nočete ploskati? Prav."
Zato se obrnem drugam.
Ženska pride na oder in… "Vau."
Kakšno minuto te gledajo.
Ne zdi se, da te poslušajo, samo gledajo.
Ja. Prva šala propade,
-ker si mislijo "ženska". -Samo to ne.
Zato veliko žensk, čeprav oblečene v…
Nosila sem suknjiče, ker nisem hotela, da vidijo moje prsi.
"Nočem, da ženske mislijo, da zapeljujem njihove može.
-Nočem, da bi bil moški…" -Vse to.
Razmišljamo o tem,
moški pa pač nekaj vzamejo iz omare.
-"Če imamo čas." Ja. -Popackane majice. Ja.
Ko sem jaz začela,
je bilo pravilo ena ženska na predstavo.
Presenečena sem, da se poznamo.
Komičark je veliko.
Videla sem plakate po klubih in si mislila, zakaj je ne poznam.
Prepovedane smo.
Kolikokrat ste nastopile?
-Ne morem prešteti. -Vsaj 200-krat.
-Madonca. -Vau.
Ja.
Všeč mi je, ko moja mama reče "madonca".
Zakaj je tako malo tok, tok šal o Ameriki?
Ne vem.
Ker svoboda zvoni.
Če dobro pomislim, je to bistro.
Bi se ukvarjala s standupom?
S komedijo imam drugačne izkušnje
-kot večina ljudi… -O ne.
…ker so me kot otroka
profesionalni komiki zasmehovali.
-Ja. -O ja.
In grozni politični govorci, kot je Rush Limbaugh.
Ampak to je drugače, ker nas je Rush Limbaugh sovražil.
Sovražil je vse, v kar sta z očetom verjela.
Lahko sem si rekla, da itak ne gre zame.
Ko pa so to počeli na SNL, ko je skupina odraslih sedela v sobi…
Ja.
…in so se odločili, da je to v redu.
Nihče ni pomislil, da se ni prav norčevati iz otrok.
Pomislila sem, da ni ne smešno ne v redu,
zato me komedija ne zabava.
-Razumljivo. -Jaz se ves čas norčujem iz otrok.
Starši so bili užaljeni.
Govorim o alergiji na arašide. Neka ženska je bila besna.
Morala sem ji reči, da je to pač moja resnica.
O alergijah na arašide.
Noro je, a to je moja resnica.
Nasmejala si nas.
Kakšna komedija ti je všeč?
-Ne vem. -Peljala te bom v Comedy Club.
Nisem vedela, da to potrebujem.
Veš, kako se imenuje oseba, ki žanje v Parizu?
-Ne. -Parižan.
Tale je nezrela. Ni bilo mišljeno kot šala.
Nekateri želijo s komedijo osvetliti nekoč tabu teme,
kot je delovanje ženskega telesa.
Kenya, poskusila bom čaj, ki ga ne poznam.
-Imaš rada kofein? -Ja.
Moj najljubši je indijski čaj.
Ja.
-Jaz bi Alicin čaj. -Izjemno.
Lahko dobim kavo?
-Vau, kako si drzneš? -Vem, oprosti.
-Strinjam se. -Hvala, Kenya.
Zelo lepo te je videti.
-Zgledaš zdrava in srečna… -Ja.
…po izkušnji z endometriozo.
Govoriti želimo o komediji,
kaj je smešno in o vsem, kar ste prestale…
Ne delajmo se, da nisi ženska.
V vsaki predstavi omenim jajčnike, zato je dobro, da govorimo o tem.
Ne pustim jih doma. Ne.
Že od prve menstruacije imam strašne krče.
Od bolečine sem bruhala.
Potem sem si rekla, da imamo ženske pač krče in da moram to sprejeti.
Kasneje sem se zanašala na kontracepcijske tablete.
Kot bi bile majhen obliž.
Brez operacije je endometriozo težko diagnosticirati.
Šalila sem se:
"Imam diagnozo, kaj pa zdaj?"
Rekli so: "Žal tega še nismo proučili,
ker prizadene samo ženske."
-Ja. -Obstaja pa žvečljiva viagra.
Ja.
Če so težave s penisom, jih uredijo.
Včasih je težko vzeti tableto.
Nočejo, da bi moški… Kaj, če se bodo zadušili?
Okusna je in žvečljiva. Bolno, kajne?
FILADELFIJA
-Hej, Wanda. -Živjo.
-Mojbog. -Super zgledata.
-Vam rečem sekretarka? -Raje Hillary.
-Super. -Poglej njeno srajco.
Če si pozabila najini imeni, piše tukaj.
-Za crknit. -Kot Purple Laverne in Shirley.
-Všeč mi je. -Tudi meni.
-Pojdimo kegljat. -Ja.
-Izberi kroglo. -Prav.
-Si prinesla svojo? -Svojo imam.
-To je pa resno. -Ja, Chelsea, nekaj denarja mi je ostalo.
-Čevlji. -Kaj?
Tukaj sva pod lažno pretvezo.
Mojbog, Wanda.
Čudovito se mi je zdelo,
ko si govorila o življenju po menopavzi.
-Ja. -O tem nihče ne govori.
Živiš v 40, 50 let starem telesu
in nenadoma
-ga nimaš več pod nadzorom. -Ja.
-Trebuhu si dala ime, kajne? -To je Esther. Šlaufek Esther.
Šlaufek Esther. Blizu sta si. To vem.
Ja.
Poznam svojo izkušnjo
in o tej temi bi morali govoriti.
To sem ugotovila, ko sem šla k zdravnici
in povedala, da so oblivi nevzdržni.
"Delam in nenadoma moram za trenutek prenehati snemati,
ker se potim kot nora. Predpišite mi nekaj."
Rekla je, da trenutno predpisujejo xanax ali nekaj takega.
To veliko pove o zdravstveni oskrbi žensk, o tem, koliko nas cenijo,
če je edino, kar lahko dobiš:
"Dajte zmešankam tableto za nore."
-Spet smo pri ženski histeriji. -Tako je.
Kot komičarka lahko dregneš v temo
in rečeš: "Veste kaj? Govorili bomo o tem."
Tako se ženske ne počutijo same.
Tega si od tebe želim več.
Bom, ker to še preživljam.
Kegljajmo.
-Izmisli si kegljaško ime. -Ime?
-Jaz bom izbrala "Mrvice". -"Nevihta."
Obožujem vreme.
Jaz bom "Šepet".
-Tiho, a smrtno nevarno. -"Šepet." Prav. "Šepet."
Stojalo Norega klobučarja.
-Lepo. Hvala. -Vau.
Same dobrote prinašate.
-Vau. -Pa še pecivo.
Kako veliki so. To je nezakonito.
Potežkaj ga. Res je poseben…
Moj je, ker sem se ga dotikala, kajne?
Nekomu sem povedala, da se bova srečali,
in rekla je:
"Občudujem jo, ker je iskreno povedala, kako naporna je lahko nosečnost."
V filmih ženske samo naredijo test,
v kombinezonu pleskajo skedenj,
se smejejo in so srečne. To je to.
Moja izkušnja pa je peklenska.
Na pomoč.
Obožujem nosečnost.
Usrano je.
Ženskam nihče ne prisluhne.
Serena Williams bi med porodom skoraj umrla.
Ji ne boste prisluhnili, ko govori, da je nekaj narobe?
-Ne konča se, kajne? -Ves čas.
Ne razumem žensk, ki protestirajo za svoje reproduktivne pravice.
Me zajebavate?
Videla sem starejše ženske,
ki so korakale s temi napisi.
Bilo je kot v sedemdesetih.
Mislila sem, da je to urejeno, da je konec.
Šla sem mimo desca, ki je hodil v krogih
s transparentom "Ustavite splav".
Pomislila sem, kdaj pa je bil nazadnje noseč.
Oboževala sem Whoopi…
Še drugi smešni ljudje so…
…in Gildo…
…kot luknja ali se zavije okoli
ali pa je kot kljuka na vratih.
Voilà.
…in Joan.
Vse z majhnimi prsmi,
to se imenuje push-up nedrček s potiskom.
Od tu potisne vse gor.
In potiska, potiska.
Vsa koža je šla gor. Popek sem imela tukaj…
Margaret Cho je imela velik vpliv name.
Ne smem izreči besede "vagina",
ker niti svoje ne uporabljam.
Jo kdo hoče?
Vanjo lahko spravite knjige ali kaj takega. Ne vem.
Lahko je sadilnik.
Moms Mabley.
…Jackie "Moms" Mabley.
Nadela si je staro haljo, bila je brez zob in s cunjo na glavi.
Bila sem mlada in s svojo samozavestjo je name naredila velik vtis.
"Zapomnite si, da sem vam naredil uslugo.
Povedal sem vam svoje ime."
Odvrnila sem, da imam tudi jaz nekaj imen zanj.
Že kot otrok sem hotela nastopiti v Splošni bolnišnici,
kot večina muslimanskih deklet v Jerseyju.
Hollywood se izogiba invalidov.
Tam sem videla sebi podobne standup komike,
posebej Richarda Pryorja.
Pomislila sem, da bom šla na tečaj komedije,
postala bom slavna in tako prišla na televizijo.
Če bi se to zgodilo, bi bilo prvič, da bi vžgalo.
Bučno pozdravite Maysoon!
Tisti, ki me ne poznate, vedite,
da nisem pijana.
Je bil pa moj porodničar, zato imam možganske poškodbe. Nič hudega.
Imam 99 problemov, paraliza je le ena od njih.
Na olimpijadi zatiranja bi dobila zlato kolajno.
Sem Palestinka, muslimanka, temnopolta…
Sem ločena, invalidka
in… Ste pripravljeni?
Iz Jerseyja sem.
Richard Pryor je bil umazanec.
Na odru sem se vprašala, kako žaljiva sem lahko.
Muslimanka bom, ki zbija šale o Devici Mariji.
Takrat nisem vedela,
da imajo invalide za otročje in aseksualne.
Ko sem na odru govorila o seksu, so ljudje…
"Muslimanka govori o seksu,
pa še invalidka je in govori o seksu."
Presenetilo jih je.
Samski, nihče vas ne opozori,
da vam partnerjeve navade začnejo hitro iti na živce.
Ob pamet me je spravljalo
njegovo nenehno dihanje.
Vdih, izdih, vdih, izdih.
Pomislila sem: "Lahko nehaš za pet minut?
To sem naredila pri porodu in v redu sem."
Obožujem starinske izložbe.
Veš.
V tej sirarni je bila eksplozija.
Kako veš?
Siri so imeli luknje.
Bi se morala smejati? Ni se mi zdelo smešno.
S Chelsea se v Pariz nisva prišli samo šalit.
Pariz je znan kot dom klovnov.
Srečali sva se s klovnovskim mojstrom, Philippejem Gaulierjem.
Philippe že več kot 50 let poučuje klovne.
Njegova študenta sta bila Emma Thompson in Sacha Baron Cohen.
Bila je katastrofa.
Nihče se ni smejal.
Katastrofa.
Philippe, si iz farmacevtske družine.
Kako si postal eden najboljših strokovnjakov za komedijsko klovnovstvo?
Ljudje nikoli ne vedo, zakaj je nekdo kreten
-in norec v družini. -To ste bili vi?
-Ja. -Ne.
Ja, bil sem zelo poreden fant.
Porednež.
Dobro si je zapomniti, da je klovn napaka.
-Ja. -Lepa napaka.
Lepa napaka.
Številne napake niso lepe, tale pa je.
Da bi izkusili šolo za klovne,
sva obiskali Lee Delong,
ki je klovnovstvo razširila po svetu in tudi na vojna območja.
Ali ni dobro, da smo na odru Moulin Rougea,
kjer so nastopile ene od prvih klovnes?
Cha-U-Kao, La Goulue, La Môme Fromage. Tu so bile.
Vse te ženske, ki so končale v revščini, zapostavljene in pozabljene,
so bile predhodnice tega, kar je danes v Franciji za ženske klovn.
Podali se bomo na potovanje.
To je potovanje v našo pristnost, naivnost in ranljivost,
kjer se bomo naučili, da so naše šibkosti prednosti.
To je svet klovna.
To potovanje bomo opravili s pomočjo tega.
Najmanjše maske na svetu.
Nadenite si nos.
Hillary, tvoj nos.
Ste pa res klovni.
Zapisuje si.
Hillary.
To je bilo slabo. Ja.
Kot standup komik si na odru sam.
Ti si.
Občinstvo ni vedno na tvoji strani.
Ne.
Nekateri ti privoščijo neuspeh.
Če si komik, na splošno,
še posebej pa, če si ženska in se izpostaviš,
-je to pogumno. -To zahteva pogum.
-Pogumno. -Pogumno.
Zato sem danes tukaj.
-Recimo. -Tako je.
Deset let sem bila žrtev trolov.
Ti tega ne poznaš.
-Sploh ne. -Zelo so me trolali.
Postala sem neobčutljiva.
Nisi smela biti smešna ženska.
-Mislila sem… -Vsekakor ne v javnosti.
Vidve to zelo dobro vesta.
Hočemo drugačne ženske.
Čedne, tihe, tople in…
In v stranski vlogi.
-Vsekakor. -Ja.
Lucille Ball je dejala: "Če si tam sam,
lahko to jemlješ samo zelo osebno."
Ljudje vedno pomislijo na rojstnodnevne klovne
-in bele obraze… -Ja.
V resnici ne vedo, kaj je klovn,
a ko ga gledajo, uživajo.
V redu. Odlično vama gre.
Malo pospešite!
Lucille Ball je klovnesa.
Ko si v usta baše čokolado,
je to klovnovsko.
-Kajne? -Ne, v redu sem.
Ja.
Philippe, kakšna je razlika med komičarko
in komikom?
Lahko počneta isto?
Komedija je v redu, klovnovstvo pa je težje.
Ja.
Če si mlad fant
in prideš domov čisto umazan,
te ima mama vseeno rada.
Ja.
Če si dekle, ni nujno, da te ima oče še vedno rad.
Za žensko
je nevarneje biti burkež kot za moškega.
Ko poučuješ, vidiš,
da želi ženska biti očarljiv klovn.
Poznal pa sem pošastne ženske.
Fantastično, a jih ni veliko.
Jaz sem bolj pošast.
Ko me mama gleda, je nezadovoljna, ker nisem dama.
-Še vedno? -Ja.
Porednica si, kajne?
-Ja, zelo sem poredna. -Res? Ja.
Tvoja zadnja predstava ima naslov Nate,
kar je moška različica tvojega imena, kajne?
Ja. Oblečena sem v moškega.
Pri občinstvu z nelagodjem ustvarjam napetost.
Poigravam se z idejo privolitve.
-Približujem se oprsju. -Ne straši me.
-Si prestrašen? -Ne bojim se te.
-Lahko greš proti meni. -Bom.
-Približujem se oprsju… -Ja.
-…zelo počasi. -Kot bi te poznala.
Ja.
-In potem? -To je ta trenutek.
-Potem rečem… -Imava svoj trenutek.
Smem?
-Smem? -Seveda.
In potem…
Porednica.
Potem jo zgrabim za prsi.
Prva si po mojem možu.
-Imeli sva trenutek. -Ja.
Samo vprašati moraš. Hvala za dovoljenje.
Odlično.
Samo vprašati moraš.
Ko z molčečnostjo ustvariš napetost,
ali pa, ko so ljudje prestrašeni, ker ne vedo, kaj sledi,
to zlahka prekineš.
Poznaš človeka?
-Ne. -Nikogar ne poznam.
-Včeraj sva se spoznali. -Se ljudje smejejo
ali so prestrašeni?
Smejejo se. Tudi temu se smejejo.
Takole grem proti oprsju, potem pa naredim to…
Ja. Jaz bi se bal.
Odločila sem se, da bom desetletnemu sinu brala
Dnevnik Anne Frank.
Hotela sem žensko junakinjo
in da bi se naučil nekaj zgodovine.
Desetletnik je veliko premlad za to knjigo.
Veliko se zgodi. Za začetek ona dobi menstruacijo.
Vprašal me je, kaj to pomeni.
"Dekleta Anninih let začnejo krvaveti.
Enkrat na mesec jim kri nenadzorovano teče
iz vagine od štiri do 15 dni,
odvisno od dekleta."
Ko gledaš nekoga, ki prvič sliši to informacijo…
Zgrabila ga je panika.
Eno roko je dal v mednožje,
ker je mislil, da bo začel nenadzorovano krvaveti.
Drugo pa je dvignil, da bi se zaščitil pred še več podatki.
Ta dvoročni ples je trajal kakšno minuto.
Potem se je pomiril, vzel knjigo
in rekel: "Upam, da se Anni Frank ne bo zgodilo še kaj hudega."
Premagujete rasne predsodke, predsodke do invalidnosti
in predsodke do smrti.
Hecno, kajne?
Ljudje so mi kar umirali…
Verjemite. Nočem, da je to moja posebnost.
Mama je umrla zaradi covida in občinstvu rečem…
Vsi zavzdihnejo, jaz pa rečem: "Moja mama, ha ha."
In…
Tisto z Anno Frank vam je všeč.
Prenesli boste.
"Moja mama je umrla zaradi covida. Komičarka sem.
Šalim se na ta račun. Pripravite se, reve."
Rekli so: "Prav."
Morda je komedija naredila korak naprej.
Ljudje imajo raje drzne teme.
Morda bolj kot pred petimi ali sedmimi leti.
Mama je bila Trumpova privrženka, umrla je zaradi covida,
zato so napisali, da je storila samomor.
Oprostite, sem se zasmejala?
V nekem hipu dojameš,
da ti ne uspeva.
"Nihče se ne…" In to je treba izkusiti.
Spodrsljaj.
Za razliko od drugih umetniških zvrsti, je pri klovnovstvu spodrsljaj nujen.
Spodrsljaj je zelo pomemben.
Narediš nekaj, kar se ti zdi smešno, toda nihče se ne smeje.
Nihče. Tišina je.
Narediš samomor ali pa rešiš situacijo
z nečim drugim, kar se ti zdi smešno.
Če se smejejo, si rešil spodrsljaj
in vsi te imajo spet radi.
-Ja. -Ploskajo in lahko nadaljuješ.
Puf, še en spodrsljaj.
Klovnovstvo je iskanje dobrih šal med slabimi.
Zato je tako težko postati uspešen,
saj si moraš dovoliti spodrsljaj, da prideš do trenutka,
ko moraš to rešiti.
Brez spodrsljaja nimaš česa reševati.
-Metafora za življenje. -Ja.
-Še? -Ti mi povej.
To hočeš?
Prav.
Veliko ljudi, še posebej žensk, vas kritizira.
-Spodrsne vam v javnosti, kajne? -Ja.
Tega nočete ponoviti.
Trpimo zaradi "gena perfekcionizma".
-Preveč žensk… -To poznam.
-…še posebej mladih, -Jaz tudi.
hoče biti popolnih. Zgledati morajo popolno,
vesti se morajo popolno, govoriti popolno.
Klovna pa učiš, naj ne bo popoln.
-Tako je. -Nikoli.
-Grozno. -To ni dobro.
Ni bilo dobro.
Imenuješ se Mrvice.
Mrvice ne bi smele tako slabo igrati.
Verjemi, da bom to spremenila.
-Bliže moram… -Saj bo.
Res? Nisem prepričana.
Prosim, ne padi v žleb!
-Hudiča… -Mimo je šla.
Pomagala ti bom.
-Pokaži. -Zberi se.
Nič ne obljubim. Že nekaj časa nisem kegljala.
Oh, poglej si jo.
Daj no.
Tudi nogo dobro postaviš.
Obnašaj se, kot da veš, kaj delaš.
Ja, to moram izboljšati.
-Wanda, ko pišeš komedijo… -Aha.
…ali razmišljaš o tem, da lahko s komedijo
spremeniš nekaj, kar ti je pomembno?
Gre bolj za vzpostavitev dialoga.
-Kar privede do spremembe? -Ja.
Ne verjamem, da bodo ob mojih besedah
ljudje takoj rekli, da imam prav.
-Gre bolj za premislek. -Ja.
Všeč mi je, da skozi šalo zagovarjam svoje stališče,
toda ljudem ni všeč, da jih poučujejo.
Zato jim podtakneš.
Nekatere stvari so trapaste.
Ko govorim, da je neumno imeti ptiča.
To nikomur ne pomaga in ne rešuje življenj.
V glavnem pa se trudim, da bi se predvsem ženske smejale in se bolje počutile.
Pijem na to. Na zdravje.
Na zdravje.
Všeč mi je dregniti v nekaj, kar lahko povzroči odziv.
Za Američanke so bila 70. najboljša leta.
Leta 1974 smo imele pravico do svoje kreditne kartice.
Veliko ljudi ne ve, da smo leta 1974 to dobile zato,
ker smo leta 1973 dobile pravico do splava.
Ko so leta 1973 dobile pravico do splava, so zanj hotele plačati s kreditno kartico.
Za komika je izziv ljudi spreobrniti.
Ko je odziv takšen, si želiš, da bi ob koncu šova roke sprostili
in se smejali stvarem, ki se jim običajno ne.
Že samo zato, ker smo ženske, bijemo dovolj bitk.
Nič več nočem dodati.
Če ne razumeš, pač ne razumeš. Ne morem te spremeniti.
Rasnih predsodkov in predsodkov do invalidov so se ljudje večinoma priučili.
To morajo sami spremeniti.
Halo?
Muc, muc, muc.
Lahko me zagrabi za muco, ker ga bo muca zagrabila nazaj.
Če me bo zagrabil sem, bom rekla "kuku".
Na široko bo hodil vse do Bele hiše.
"Zdaj si z mano, črnuh. Imava štiri leta."
Velikokrat govorim o Trumpu in včasih si rečem:
-"Morda tega ne bi smela početi." -Ja.
Je pa tudi zabavno.
Ko rečem množici:
"Belcem dovolimo stvari, ki si jih ne zaslužijo,
in tako je postal predsednik,"
so vsi v šoku.
Prvič ugotavljate, da lahko belec v tej državi počne, kar hoče?
"Dobrodošla v naš svet."
Kje ste bili?
To je tudi za temnopolto občinstvo,
ki je utrujeno od tega sranja.
Končno jim nekdo pove nekaj brez zavor.
Ko belcem nastavim ogledalo, jim je neprijetno.
Vse bo v redu.
Ni prvič,
da smo izvolili rasističnega, seksističnega in homofobnega predsednika.
Ni prvi, je pa prvi potrjen.
Po volitvah smo bili v Gardnu.
Sledila si komikom, ki so se šalili na Trumpov račun,
in občinstvo se je nanje odzvalo.
-No… -Kajne?
-…strejt belci… -Ja.
…ki so zbijali šale. Aha.
-Šla si na oder… -Ja.
-…in tudi zbijala šale. -Noro je bilo.
Kako lahko rečete, da ni seksist,
da ni rasist?
Kako lahko rečete, da ni homofob?
Občinstvo se je razdelilo.
Pol jih je žvižgalo,
pol pa je drugo polovico utiševalo.
Prišlo je do pretepov…
-Menda ne. Mojbog. -…med občinstvom. Ja.
Žalili so me z besedo na č.
-Grdo je bilo. -Mojbog!
Rekla sem si, da moram nekako pomiriti strasti.
Nisem nameravala z odra.
-Ne, klinc gleda vse. -Nikoli ne odidi z odra.
Povedala bom nekaj izbranih besed.
Izpostavila sem določene dele občinstva.
"J… se, vrsta 220!"
J… se ti, ti, ti, ti. Vsi.
Potem pa sem hotela pomiriti strasti.
Rekla sem: "Tu smo zaradi izjemnega razloga."
-"Upam, da se strinjamo." -Ja.
Povedala sem jim o svojem boju z rakom na dojki
in se pošalila na ta račun.
Pomirili smo se in poslovila sem se.
Moja žena je stekla na oder, česar nikoli ne naredi,
in me poljubila ter pokazala znak za mir.
Jaz sem bila manj elegantna.
Videla sem samo en prst.
"To, bejbi…"
"Oh. V redu. Ja."
Na naslovnici pa sem bila jaz…
-Ostani dama. -Saj veš.
Ostani dama.
Včasih je treba odgovoriti na enak način.
Ja.
Veste, kdo odlično uporablja humor?
Delovala je na najvišjih ravneh. Dobro jo poznate.
Naša prijateljica, bivša sekretarka Madeleine Albright.
Očitno sem se kot prva zunanja ministrica ZDA dobro odrezala…
ZUNANJA MINISTRICA, 1997–2001
…kajti za ta položaj danes skorajda ne vzamejo niti moškega.
Obvladala je veščino,
da je z broškami, ki jih je nosila, neposredno in pogosto na šaljiv način
povedala bistvo.
Začelo se je po prvi zalivski vojni,
ko jo je eden od pristašev Sadama Huseina označil za kačo.
Ko je naslednjič obiskala Sadama Huseina,
je nosila veliko priponko s kačo,
kar je bil eleganten in bister način, da je izrazila svoje mnenje.
"Poslušam in opazujem."
Ko se je šla z Rusi pogajat o omejitvi protibalističnih raket,
je v svoji zbirki našla broško, podobno raketi.
Ki jo je po naključju imela.
-Ogromno jih je imela. -Kot se zgodi.
Broške je nosila…
Imam kaj podobnega jedrski konici?
Eden od Rusov je rekel:
"Je to ena od raket, usmerjena na nas?"
-Zelo neposredno. -Ja.
Rekla je: "Pazite se."
Upam, da je bilo zaradi tega ljudem lažje, ko so razmišljali,
kako razumeti nekaj, kar je bilo mišljeno kot žalitev…
-Ja. -…in to obrniti…
-Ja. -…v morda nekaj lepega,
provokativnega ali pa morda smešnega.
Na šaljiv način spodbuditi razmislek.
Tako je.
Nekaj me zanima. Debata.
Bila je čudaška izkušnja,
zalezoval me je…
-Ja. -…me pohotno gledal, se nagibal k meni…
Naj se obrnem in rečem: "Izgini, odurnež!"?
Ali naj se pošalim iz tega, kajti že vidim politične komentatorje,
-predvsem moške, ki pravijo… -Ja.
"Kako se bo zoperstavila nekemu vodji,
če ne prenese, da jo podcenjujejo na odru?"
Podobno kot tvoja izkušnja v Bostonu.
Tvoja odgovornost je bila, da zadevo pomiriš.
Utrujajoče je.
Psihične ovire, ki jih moramo premagati,
da povemo, kaj čutimo, in da moramo razmišljati:
"Kako bo to sprejeto? Ženska sem. Kako bo to sprejeto?"
Moškim tega ni treba.
Bi se morala domisliti dobre šale?
Šala bi vžgala.
Prav imaš. Če bi se obrnila in mu rekla, da je odurnež,
bi te kritizirali.
"Ja, Donald, moji so."
"Vem, da stojiš za mano, ker te zanimajo moji lasje, ampak…"
"Za razliko od tvojih…"
"…za razliko od tvojih, so ti moji."
Ko bi le lahko čas zavrtela nazaj.
Belke me imajo rade, ker mislijo, da jih razumem in da sem Lizzo.
Hčerka je brucka na univerzi Stanford.
Mami sem rekla, naj se ne hvalisa, pa je odgovorila:
"Kako dober je ta kolidž, če sprejema toliko deklet?"
Če sina ujamem med gledanjem porniča,
se mu bom pridružila.
Ni slaba ideja.
Kaj bi ga lahko bolj odvrnilo od gledanja porničev,
kot spomin na moje komentarje?
Moja mama rada gleda Lifetime.
Koliko žensk rado gleda Lifetime sodeč po… V redu.
Vedite, da ste razlog, zaradi katerega ženske ne napredujejo.
Šala, ki se mi je zdela zelo pomembna,
je izvirala iz tega, da sva z mamo skupaj gledali TV.
Mama obožuje Sanjskega moškega in Lifetime.
Počutim se kot posvojenka, ker ne marava istih stvari.
Moja mama je povsem zatopljena v to. Kot prava ženska.
Moja mama je prava ženska.
To gledam in si mislim, da zato ženskam ne uspeva.
Zato ženskam ne uspeva. To ni prav.
Pogovarjam se z ženskami. Ni prav, kar je rekel,
toda, kaj počnemo me?
Kaj je za nas pomembno?
Zakaj se moramo potrjevati na tak način?
"Mreža za ženske."
V etru je slišati dobro, kajne?
Mislila sem, da bo veliko filmov o krepitvi vloge žensk.
Veste, kaj mislim? Menstruiranje brez vložkov.
Rezanje tičev črnuhov.
Mislila sem, da bodo ženske… Veste?
Nisem vedela,
da se bodo butaste kuzle spet zmedeno obnašale.
Pazite se te krogle.
V redu. Ena, dve, tri, štiri, pet, šest!
Čakaj. Si res to naredila?
-Ja, prisežem. -Je. Izjemno.
Si prepričana, da ni bila tajna služba?
Ne, odlična je bila.
-Sem pa počakala, da si se obrnila. -Odlično.
S komedijo se je zdaj težje ukvarjati.
Vse tisto, o čemer se ne moreš
ali ne smeš šaliti, sicer zaideš v težave.
Kot nekdo, ki je bil kot otrok tarča številnih šal,
-sem vesela… -Ne, jaz sem…
…da obstajajo omejitve, četudi sem politično korektna.
Jaz mislim tako.
Vem, kaj je prav zame, kaj bom naredila,
zaradi česa se počutim dobro in kaj je zame preveč.
Drugemu komiku pa ne bom rekla, da nečesa ne sme.
Jaz pa imam začrtano mejo.
-Ta meja se je spremenila, kajne? -O ja.
Prej je bila do tu, zdaj pa…
Pozabila sem, kdo, toda neki komik je rekel:
"Če bi bil moj otrok gej,
bi ga s hišico za lutke udaril po glavi."
Bila sem užaljena, ker sem delala z LGBTQ otroki, ki so jih zlorabili
in zaradi homoseksualnosti napodili od doma.
Rekla sem mu, da to ni v redu, pa tudi smešno ne,
saj drugim daješ napačen zgled.
Rekla sem mu, naj premisli o tem.
Kot otrok sem gledala Dice, E. Murphyja
in v mojih nastopih je bilo polno žaljivk, mizoginije, šal o debelih in o cipah.
To sem počela.
Nisem hotela biti moški, ampak delati komedijo.
-Zanimivo. -To sem gledala.
Nekoč mi je pristopila ženska in rekla:
"Prišla sem se smejat, vaša šala o pedofiliji pa je bila tako kruta,
da mi je obudila najhujši trenutek v življenju."
Zaradi tega sem svoje nastope spremenila.
Komiki, ki so moji vzorniki in jih imam rada, na primer George Carlins,
bi morali napadati višje sloje.
-Prav imaš. -Tako je.
Govoriti resnico vplivnežem.
-Zakaj bi se vtaknila v nekoga… -S težavami.
V reveža, ki se matra?
To ni namen komedije.
-Smisel je v spodbujanju. -Ja.
Ljudem dati priložnost…
-Da se jih sliši. -Ja.
In opozarjati na hinavščino.
To je komedija, ki jo imam rada.
-Žebljico na glavico. -To delam jaz.
-Kritiziram vplivneže. -Ja.
Žal se ljudje pogosto smejejo takrat,
ko se komik norčuje iz nekoga drugega.
Ja.
Mislim, da je pri klovnovstvu, kot ga zdaj razumem,
najbolj smešno, da so klovni ranljivi
in se šalijo na svoj račun.
-Vabijo te, da se smeješ z njimi… -Ja.
…namesto da izzovejo smeh na račun nekoga drugega.
To bi vsakomur koristilo.
Okej, moram…
To je bilo do zdaj najslabše kegljanje.
Zame pa nadpovprečno.
Zdajle izgubljava vso srednjo Ameriko in Čikago.
-Daj no. -Ja, to se dogaja.
-Pa dajmo. V redu, vidve. -Dajmo.
POSVEČENO SEKRETARKI MADELEINE ALBRIGHT
Razlaganje šal je kot seciranje žabe.
Pri tem se morda česa naučiš, vendar žaba umre.
Bila sem na vlaku iz Washingtona.
-Okej. -Sprevodnik me je vprašal,
če želim invalidski voziček.
Rekla sem ne, ker grem h Colbertu, kjer bom razturala.
Prevedla Lidija P. Černi