AINULT BRONEERINGUTE ALUSEL
No nii, kas istume kanuusse?
Läheme vooluga kaasa. Tere.
Tere. Olen Shannon.
Suur rõõm tutvuda, Shannon. - Samad sõnad.
Suurepärane, et te seda teha saate.
Sam? - Tere, jah. Väga meeldiv.
Suur rõõm tutvuda. - Sinuga ka.
Haigur.
Jah, ma näen. Kui hästi ta loodusesse sulandub!
See on üks teie lemmikpaiku, mis?
Kui maailmas toimuvat on raske taluda, meeldib mulle inimesi lihtsalt jõele viia.
Oleme lihtsalt vait, naudime vee lähedust, jälgime linde.
Isegi kui ümberringi toimuvad õudsed asjad…
Sada protsenti. - …on meil see võimalus.
Ilus roosa õis. - Aitäh. Kui sul on peas hiiglaslik õis,
pead vastavalt käituma. - See toob naeratuse näole.
Teesklemine on edu võti.
Täpselt. Just.
Vool on päris tugev, mis?
Shannon, tähendab su tätoveering midagi?
Jah, valge rassi üleolekut, ma ei ole lasknud seda veel kinni katta.
Keldi rist, mis valgete ülemvõimu ihalejate hulgas populaarseks sai,
sest haakristid olid Saksamaal keelatud.
Mõtlesin kaua, et ei taha seda peita, sest mineviku eest põgeneda ei saa.
Mõne aasta eest käisin paremäärmuslaste kogunemisel Unite the Right 2.
Särgil oli kirjas „Olen endine neonats, küsi midagi“.
Ja rääkisin mustanahaliste aktivistidega,
selgitasin, miks ma tätoveeringut ära peitnud ei ole.
Üks naine ütles: „Jah, aga halba võib see ikka teha.“
Nüüd tahan lasta selle peale tätoveerida hiigelsuure hallhaigru.
Aga kogun veel raha. - Jah.
Mul on kaheksa last. Toit või tätoveering? Ikka toit.
Kaheksa last ja selline töö…
Püha taevas, vaat see on südikus.
Jah.
Kõige parem on mu tegevust kirjeldada nii: ma võitlen ehtsate natsidega
ja aitan neil muutuda.
Lähen vihabrantšile, kus südikad naised viha hommikusöögiks söövad.
Ründan teid lihtsalt oma enesekindlusega, oma eluga.
NAISED KEELDUVAD VIHAST
Keegi pani Keurigi kohvimasinad paari
mu erinevate pükskostüümidega.
Selge. - Üks on kaunis oranž.
Siis veel kollane. Ja tumepunane.
Veel üks rida. Vaata.
Punane, roheline, roosa.
Roosa on isegi avatud, nagu su suu.
Hämmastav täpsus. - Jah.
See tegi mulle nalja. - Noh…
Ma ei ole iial mõistnud, miks mu hambad furoori tekitavad.
„Chelsea Clintoni käes on pikimate esihammaste maailmarekord,
mida ei murta kunagi.“
„Vastik. Inetu.“
„Inetu Skorpion?“
Või siis: „Sa võiksid surnud olla.
Kui su ema pooldaks aborte, oleks ta sinust lahti saanud.“
Kui me räägime inimestega, kes keelduvad vihkamast ja vihkajatele vastu hakkavad…
Oleme pidanud ise sama tegema.
Ja kahjuks oled sina näinud seda suurema osa elust, sest…
Su isiklike kogemuste tõttu.
Ma ei mäletagi aega, mil ma ei oleks tajunud vihkamist,
seda viha hõngu, mis meie perekonda pidevalt ümbritsenud on.
Selles jaos esinevate naiste puhul avaldab eriliselt muljet see,
kuidas nad on lahti saanud iseenda vihast, vimmast
ja eelarvamustest, et olla sellest vabad.
Me läheme mu kadunud ema lemmikrestorani
Cactus Cantina, koos kolme tõeliselt südika naisega.
Brantšile tulevad Jemele Hill…
Tere! Rõõm tutvuda. - Sinuga ka.
Kas embame või… - Jajah, kindel see.
Hästi. - Sada protsenti.
Negin Farsad.
Tere. Rõõm tutvuda. - Kuidas elad?
Ja Shannon Watts. - Rõõm näha.
Ma lähen vihabrantšile.
See on koht, kus südikad naised viha põhimõtteliselt hommikusöögiks söövad,
koos chimichanga'de ja Margaritadega.
Varem käisin ma selles restoranis tihti.
Koos oma vanaema ja peikaga, kellega nüüd abielus olen.
Mina olin kaine autojuht.
Ühest suurest kokteilikannust ei piisanud.
Nad võtsid asja tõsiselt. - Jah, võtsid. Aitäh.
Suur tänu teile, et te siia tulite.
Räägime südikatest naistest, kes keelduvad vihkamast,
hakkavad vihkajatele vastu.
Kes suudavad vihast lahti öelda ja sellele vastu hakata,
kuid vaatavad ka kaugemale.
Te kõik olete saanud ohtralt negatiivset vastukaja selle eest, mida teete,
kes olete, mille eest seisate, mida räägite.
Kas loen need ette? Pooled on nii ropud.
„Mida need emmed nõuavad? Keppi?“
„Issand, ta hääl on nii tüütu. Mu kõrvad jooksevad verd.“
KOOMIK
AJAKIRJANIK
„Jemele Hillist räägitakse jälle. Mis lolli rassistlikku jura ta täna ajas?“
„Veinihullud vaiksel kõrvaltänaval elavad purjutajad.“
Kõlab lõbusalt.
Shannon, sa sukeldusid ülepeakaela
võitlusesse relvalobistidega, eelkõige NRA-ga.
Kas saaksid selle tausta kirjeldada?
Voltisin pesu kokku.
Nägin uudist, et relvastatud isik oli tunginud
Connecticutis Newtownis ühte algkooli.
Kui me kuulsime, et mõrvatud oli 20 last ja kuus õpetajat,
sain väga vihaseks.
Otsekohe aktiveerus rühm võhivõõraid üle kogu riigi, tutvusime Facebookis.
EMAD NÕUAVAD MÕISTLIKKE RELVASEADUSI
Mõistsime, et pidime võtma sihikule relvalobistid,
käima kõigil relvaseaduste aruteludel.
Ja nüüd, peaaegu üheksa aastat hiljem, oleme me võitmas.
NRA otsustas mind rünnata.
Nad hakkasid postitama pilte sellest, kuidas ma kommentaare kustutan.
Lülitasin kommenteerimise välja,
siis hakkasid nad sellest rääkima.
Ja see on NRA. Niimoodi nad oma aega sisustavadki.
Ja mulle näitab see, et ma olen neil pead sassi ajanud.
Kõige vahvam asi, mis relvaäärmuslased hulluks ajab, on see,
et vabatahtlikud on relvaseaduste arutelude ajal kuduma hakanud.
Need arutelud
kestavad vahel hommikul kaheksast keskööni.
Jajah. - Eks?
Ja see, millist viha see relvahulludes tekitab…
Need Twitteri-postitused! Nagu: „Need kuduvad mõrrad.“
„Salle teeme, härra.“ Nagu, mis…
Võrratu pealkiri taskuhäälingule. „Need kuduvad mõrrad.“
USA-l on pahupool, millest ma teadlik ei olnud.
Hakkasin saama meile, telefonikõnesid ja kirju.
Inimesed sõitsid mu maja eest läbi ja soovisid, et ma sureksin.
Nad ähvardasid mind vägistada, mu lapsi rünnata ja nad tappa.
Mäletan ühte päeva Marylandis, kui meie vabatahtlikud
avaldasid toetust eelnõule, mis keelas koduvägivallatsejatel relvi omada.
Kohale ilmus terve rühm äärmuslasi.
Nad piirasid meid sisse, enamjaolt mehed, kes kandsid avalikult automaatrelvi.
Oh issand.
Ja hakkasime lihtsalt vestlema.
„Tahame vaid võtta relvad ära neilt, kes võiksid nendega naisi tappa.
Süüdi mõistetud vägivallatsejatelt.“
Nad pidid nõustuma ja lahkusid lõpuks.
Nagu: „Kes vastu vaielda saaks?“
Nad tahtsid meid hirmutada ja vaigistada.
TAUSTAKONTROLLID KOHE!
Meil oli kaks valikut: alla anda või võidelda.
Ja me võitlesime.
EMAD NÕUAVAD MÕISTLIKKE RELVASEADUSI
Mu ema oli inimene, kes minu arust
andis mulle visaduse ja jõu kiusajatele vastu hakata.
Olin uustulnuk, minu kallal noriti.
Ema saatis mu iga päev õue mängima.
Kohalikud lapsed
lihtsalt kiusasid mind, lükkasid pikali.
Läksin nuttes tuppa. Ema seisis uksel
ja ütles: „Ei tule sisse. Siin pole ruumi argpüksidele.
Sa pead õue minema
ja õppima nende lastega läbi saama.“
Ja ma läksingi. Aga ema on terve mu elu selline olnud.
No tead, lihtsalt: „Meid kõiki lüüakse pikali.
Tähtis on, kas tõused püsti.“
Ta ütles seda tihti.
„Tähtis pole see, mis sinuga juhtub, vaid see, mida sa ette võtad.“
Täpselt.
Ära lase kellelgi öelda, kes sa oled. Seda otsustad sa ise.
Need sõnad iseloomustavad väga hästi Megan Thee Stallioni.
Olen nii õnnelik.
Ta elab oma reeglite järgi.
Saadan need. See on, nagu, parim pilt.
Nii räppides kui ka ülikooli tervishoiujuhtimist õppima minnes.
Koer mõtleb: „Jah, mudi aga.“ - „Muidugi koondute mu ümber.“
„Vaata mind, olen 40e.“
Ta näitab, mida naisartistid suudavad, kui nad ei karda.
Ma olen metslane Stiilne, väikekodanlik, tegija, jah
Ninakas, tujukas, vastik, hei-hei, jah Käitun tobedalt, mis toimub?
Vihkamine teda ei morjenda.
Kahjuks vihkavad teda paljud.
Aga ta ammutab sellest inspiratsiooni
ja saab veidral kombel palju energiat.
Jah, ta ei vabanda. - Ei vabanda.
Käitun tobedalt, mis toimub?
Mis toimub? Mis toimub? Mis toimub?
Koroonaaeg on minu jaoks väga loominguline olnud.
Ma hakkasin jälle maalima. See rahustab mind.
Ma üritasin kõiki teisi õnnelikuks teha.
Tundsin, et kaotasin enda.
Pidin siis meenutama, kes ma olen,
ja veetma rohkem aega üksinda,
et saada jälle iseendaks ja mõista, mis mind õnnelikuks teeb.
Ma armastasin lapsena joonistamist. See ei tulnud mul üldse välja.
Mu vanemad käisid meie väikestel näitustel
ja õpetajad ütlesid alati midagi sellist:
„Chelsea on väga tore, tema töökoht on äärmiselt puhas.“
Jah. „Ta on nii korralik.“
Või „Ta on äärmiselt täpne.“
„Tuleb alati õigel ajal.“ - „Õigel ajal.“
Selge pilt. Olgu siis. - Jah.
Chelsea kuulab räppmuusikat, kuulas juba lapsena.
Aga minu teadvusesse tõi sind Cardi B „WAP“.
Unistasin koostööst Cardiga.
Saatsin temalt saadud laulu vist järgmisel päeval tagasi.
Ja see oli nii põnev.
Mehed räägivad oma seksuaalsusest alati nii enesekindlalt.
Kuidas nad kõigiga seksivad. Mõtlesin, nagu: „Noh…
Ka mina võin seda teha ja naise suust kõlab see võrratult.“
Tore on näha niivõrd tarmukaid naisi.
See on minu elu eesmärk.
Kindlustada, et olen alati mina ise, vabandamata.
Vahet pole, mida keegi ütleb ja kuidas minusse suhtub,
ma ei taha iial muuta seda, mida ma endast arvan.
Ma olen alati selline olnud.
Ainult et nüüd näevad mind ka teised inimesed.
Kas sind üllatas see, kuidas konservatiivid sind ründasid?
Mind üllatas, et praegusel ajal,
kui sul on nii palju valikut, mida vaadata ja kuulata,
soovid sa esimese asjana kritiseerida midagi, mis sulle ei meeldi.
Nagu see video, kus sa…
Mees, kes meenutab mingit sorti rahvaesindajat,
vaatab seda oma arvutist.
Jah. - Jah.
Lollid taandarenenud hoorad.
Kõik mehed, kes lähevad internetti Megan Thee Stallioni muusikat maha tegema…
Teil on palju öelda asja kohta, mis teile teie sõnul muljet ei avalda ja ei meeldi.
Inimene arvab, et see on õudne, aga on sõnad pähe õppinud.
Jah. Nad lahkavad laulusõnu ja minu elu.
No las ma näitan midagi, mida te päriselt näha tahate.
No nii. Põmaki! Olge head.
Eided, kes mulle aplodeerisid On nüüd mu edu pärast vihased
Üritavad minust ette trügida Üritavad mind mutta tirida
Salaja neile vist meeldib.
Arvan sama.
Jah. Minu arust moodustavad nad suurema osa vaatajaskonnast.
Mis on olnud kõige pöörasemad kommentaarid?
Öeldakse palju pööraseid asju. - Tõsi.
Üritan seda võimalikult viisakalt kirjeldada.
Ükskord lugesin, et ma ei käigi tegelikult koolis ja teen kõike tähelepanu saamiseks.
Ja ma mõtlen, nagu… „Hästi.“
Inimesed mõtlevad asju välja. - Täitsa pöörane.
Lihtsalt mõtlevad välja. - Ja usuvad seda.
Ja vaidlevad tuliselt, et see on tõde. - Issand!
Ma abiellusin enne abiellumist.
Mina abiellun iga nädal. Kogu aeg. - Jajah.
Ja lahutanud olen ka.
Ma ei teadnud. - Ma ka mitte.
Ja kui reageerid, öeldakse, et pead sellest üle olema.
„Peaksid hoopis nii käituma.“ Mõtlen: „Ma olen ju ka inimene.“
Teate, tegelikult on mul savi.
Võisid öelda mulle kõige inetumat asja ja rahulikult oma päevaga edasi minna.
Sõid võileiba, läksid tööle. Veetsid aega pere seltsis.
Unustasid oma sõnad, aga mina kannan neid päev läbi kaasas.
Mõtlen, et sellist koormat ma küll tassida ei suuda.
Kas sa oled üritanud piirata seda, kui palju sa kommentaare loed?
Pidin sotsiaalmeediast puhkuse võtma. - Tark tegu.
Jah. Tahtsin uut muusikat kirjutada ja…
Kirjutada ja keskenduda.
Sest kui sa välist müra palju sisse lased,
ei lase see sul algset eesmärki saavutada. Tundsin, et nii see oligi.
TERVE NAISSUGU LÄKS JUST 100 AASTAT AJAS TAGASI
NENDE RÕVEDA JA JÄLGI „WAPIGA“
Naisi ründavad paljud, eks? Ja esimese asjana mõtlevad nad:
„Teeme talle kambaka. Kuulsin ka seda, tean ka toda.
Unustame selle, mida ta praegu tunda võib. Näe, ta sai närvivapustuse.“ Saate aru?
Nagu, nad piinavad mind pidevalt, aga kui ma lõpuks vastan,
olen ma hull ja närvihaige.
Ja strateegia on alati sama. - Just.
Aga pidin lihtsalt õppima,
et see kaasneb jõulise naise eluga.
Kui sa nõrkust ei väljenda, mõtlevad nad aina,
kuidas sind närvi ajada. - Et sind murda.
Ründan teid täpselt sama palju, kui teie mind ründate.
Aga ründan teid lihtsalt oma enesekindlusega.
Ründan teid oma eluga.
Ehk väsite kunagi, ei tea.
Aga mind te ei murra. - Jah.
Väsite raudselt enne mind. Seega…
See on tõsi.
Tormine öö.
Vaata ta tormist ööd.
Sa oled nii korralik.
Püha issand, küll säriseb.
Saad nägu aurutada.
See on tõesti uskumatu.
Huumor võib olla võimas vastumürk,
isegi eelarvamustega võideldes.
Negin, oled aktivist ja koomik. Räägi pisut oma taustast.
Tahtsin saada riigiteenistujaks, midagi muuta ja nii edasi.
Aga komöödia tõmme oli lihtsalt liiga tugev.
Nii et ühel hetkel otsustasin täiskohaga
koomikuks hakata.
Mida vanemad ütlesid?
Mu immigrantidest vanemad jumaldasid seda.
Mäletan, mis…
Tundsin, et vanemad olid minus pettunud, sest kuulsin ema sõbrannale ütlemas:
„Olen Neginis pettunud.“ Teate?
Ah et minu naljad ISIS-st toidavadki?
„ISIS teeb trenni, et tappa terve su perekond
ja su kaelaauku sittuda,
kui on su pea nüri noaga otsast nüsinud.“
Kas olete huvitatud mu komöödiaetendusest „Moslemid tulevad“?
Laval on mitu moslemit, aga nad on väga vaimukad.
Kõige hirmsam tapmisähvardus läkitati mu vanemate kodusele telefonile.
Öeldi midagi sellist: „Me tapame teie tütre,
tapame teid kõiki, kui ta oma tegevust jätkab.“
Ja ma… Tuletan meelde, et ma teen lihtsalt nalja.
Üks mu filme, „Moslemid tulevad“,
mida mõned inimesed pidasid
hoiatuseks lähenevast moslemite vallutusest või midagi…
Koondasime kokku mõned moslemitest ameeriklased,
mitte vägivaldselt. Ja läksime tuurile
Alabamasse, Mississippisse ja Arizonasse.
Arizona on ju… - Oo jaa.
Neis paikades armastatakse moslemeid.
Panime linnaväljakutele putkad, kus sai moslemile küsimusi esitada.
Aga meelitasime inimesi ka maiuste ja muuga.
Elus moslem on siin, et teie küsimustele vastata.
Huvitav on see, et kui lähened inimesele
armastusega ja… - Ja huumoriga.
Ja huumoriga, ning muudad olukorra tema jaoks mugavaks,
võib ta sulle küsimusi esitada.
Mult küsiti näiteks… - Mida sa 11. septembri rünnakust arvad?
Mõnes inimeses võivad sellised küsimused pöörast viha tekitada.
Eks? Aga mina mõtlesin:
„Teate mis? Ma olen sügaval Georgia südames või kus iganes.
Ehk polegi nad elu jooksul moslemit näinud.“ Eks?
Või ei tea, et on. - Või ei tea. Sest me kõnnime teie keskel.
Nad pole kuulnud moslemit terrorirünnakuid hukka mõistmas.
Ma teen seda.
Las ma toon nad oma maailma, ehk saame koos naerdagi.
Kui keegi vaikselt naerda mugistab ja mingis teises olukorras
veel ja veel ja veel natuke naerab…
Koos moodustavad need naerumuginad ühiskondliku muutuse.
Jah.
Ja ma vastan alati: „Kahju, et sa mind vihkad.
Loodetavasti leiad meeldiva koomiku.“ No teate. „Head päeva sulle. Naerunägu.“
Vastame nende alatusele emotikonidega.
„ContraPoints“.
Interneti-show, kus räägime kurbusest, fašismist, seksuaalhälvetest, sektidest.
„CONTRAPOINTS“ 1,54 MILJONIT KUULAJAT
„Kas kõik on lõpuks nõus, et „ContraPointsi“ koht on prügikastis?“
Siin ma olen, musi.
„Natalie Wynn on õudne inimene. Püha issand!“
„Vihkan „ContraPointsi“ nii kuradi palju, et see on uskumatu.“
„„ContraPoints“ taskuhääling kiitust küll ei vääri.“
See on päris hea. Kui solvad, siis vähemalt vaimukalt.
Tahan väga kohtuda „ContraPointsi“ Nataliega.
Internetis levib viha ja valeinfo nagu kulutuli,
kuid oma piiritu empaatiaga ja magistrikraadiga filosoofias
aitab Natalie inimestel äärmuslikes arvamustes kahtlema hakata.
Kelleks te mind peate?
Olen tundliku sotsiaalse närviga juutuuber, mitte transseksuaalne Gandhi.
Ta kasutab kostüüme, aktsente ja teatrirekvisiite,
et sõnum kohale viia.
Ja minu arust on see tähtis… - Jah.
…sest kõik ei reageeri loogilistele argumentidele.
Vahel pead proovima erinevaid lähenemisi,
et avada inimeste silmad, kõrvad ja südamed.
Tere, kullake. - Tere.
Aitäh kutsumast. - Kas võin emmata?
Muidugi. - Olen kallistaja.
Kaua sa selles võrratus majas elanud oled?
Septembrist alates. Astusin sisse, nägin treppi ja ütlesin kohe:
„Kaamera suunan sinnapoole.“
Vaatan ringi ning näen võrratuid riideid ja peakatteid.
Pead köitma inimeste tähelepanu ja seda hoidma.
Eriti YouTube'is, võistled ju kassivideotega ja…
Mu ema armastab neid. - No kes ei armasta?
Kas inimesed pöörduvad su poole konkreetsete palvetega,
et mõjutada kedagi nende elus?
Inimesed mainivad tihti näiteks oma venda või ema.
„Ma kaotan nad Alex Jonesile ja QAnonile.“
15% ameeriklastest usub QAnoni.
Tunnen neile kaasa. See on kui kodusõda.
See teema lõhestab perekonnad. - Mida me vihaga peale hakkame?
Kas inimesi on võimalik veenda niivõrd vihasest mõtteviisist loobuma?
Usun, et see on võimalik. Arvan, et…
Aga seda ei saa teha sirgjooneliste ja ratsionaalsete argumentidega.
Kui keegi vihkab mingit marginaliseeritud inimrühma,
on see viha abstraktne.
Aga kui ma nendega kohtun,
on nad meeldivad, viisakad ja lugupidavad.
Transsoolisus tekitab kognitiivse dissonantsi.
Aga kui sa nende ees istud, mõistavad nad, et sa oled inimene.
„Saan sinuga ju täiesti tavaliselt suhelda.“
YouTube'is videot vaadates
näed inimest rääkimas kaameraga.
Nagu suhtleks ta otse sinuga.
See on väga intiimne. - Jah.
Neid nimetatakse parasotsiaalseteks suheteks.
Inimene arvab, et ta tunneb sind.
Saad kasutada seda sidet,
üritamaks inimest pisut avada.
Väga nutikas strateegia.
Raske teha, aga väga nutikas. - Raske, jah.
„Tühistamine“ pidi andma võimu tagasi inimestele, kellel seda polnud,
ja prominentseid ahistajaid karistama.
Mingis mõttes on see 21. sajandi giljotiin.
Kuid nii nagu giljotiinist, võib ka sellest saada sadistlik meelelahutus.
Ütlesid välja äärmiselt olulise mõtte. Varem oli suhtumine selline:
„Olgu, keegi tegi midagi rumalat, ehk isegi valet.“
Aga nüüd: „Rumal ja vale inimene, kes on ühiskonnast välja heidetud.“
Vastutus on siiski hea asi.
Vastutus küll,
aga inimeste tühistamine sellepärast, kes nad on, ei ole hea.
Eeldus, et inimene on vaid tema teod.
Just nii. - Et inimese moodustab vaid üks tema tegu.
Ometi arvan, et kohustus vastutada on väga tähtis.
Ütleme, et inimene peab vastutama. Aga mida see tähendab?
Ilma kindla protsessita on see lihtsalt käratseva rahvamassi kättemaks.
Eiramine, häbistamine, ahistamine. Näen, et see teeb hetkel pigem kahju.
Tundub, et inimesed suhestuvad mu videote empaatilise tooniga.
Neid ei kritiseerita.
Ma ei taha, et keegi arvaks, et ta on hirmus inimene. „Miks sa selline oled?“
Sest, noh… Milleks? Mis kasu sellest on?
Vihkamisele tähelepanu juhtimine nõuab julgust.
Sinust võib saada üsna karmi kriitika sihtmärk.
Vihkajatele vastu hakkamise puhul on naljakas, et kui teed seda avalikult,
saad tihti rohkem tähelepanu, kui oodatagi oskasid.
Jemele, ei kõla tuttavalt, ega? Et vihkajatele avalikult vastu hakates
saad rohkem tähelepanu. - Mina…
Mina saan küll vaid armastuskirju.
Teame, kui lõbus sul viimastel aastatel olnud on.
Olen Jemele Hilli kaua imetlenud.
Ta on spordiajakirjanik.
Mõnda aega tunti teda peamiselt reporterina, kes, nagu,
rääkis vaid tõtt.
Olen kõrgel ametikohal ja vestlen Twitteris
inimesega, kes Donald Trumpi käitumist õigustada üritab.
Mõni nädal pärast Charlottesville'i.
Me kõik teame, kuidas Trump sellele reageeris. Ja…
„Väga head inimesed.“ - „Mõlemal pool.“
Jemele Hill kirjutas Twitteris, et Trump on nats,
kes on end ümbritsenud teiste valgete ülemvõimu ihalejatega.
Arvasin, et minu tekst ei olnud sugugi vastuoluline.
Mõtlesin, et kõik arvavad nii. Aga siis
käskis Valge Maja mu vallandada. Mustanahaline naine kõrgel ametikohal…
See oli täiuslik kasvulava täielikule nonsensile.
Palju tapmisähvardusi.
Aga pärast kõike seda olen ometi õnnelik, et see juhtus.
Ja tänu sellele olen ma nüüd paremas positsioonis,
et rääkida veel häälekamalt. Ja see on muutnud mu
veel trotslikumaks, kui ma iial olnud olen.
Kuna ma nüüd enam ESPNis ei tööta, on minu lähenemine teistsugune.
Ründan nüüd inimesi täie rauaga, sest…
Minu päeva sa oma rumalusega rikkuma ei hakka.
Ja mul pole kõigi jaoks aega. Aga kui mul aega on, siis ma kasutan seda.
Teen nalja, et olin…
Kõige halvem on mind ühismeedias rünnata, kui mulle kuus tundi patse punutakse.
Istun juuksuritoolis. „No öelge midagi.“
Ma olen valmis. - Kuulsite? Valmis olen.
Täna ma teile näitan.
„Jemele Hill vallandati ESPNist,
aga ei jäta meid oma inetute patsidega rahule.“
Patside nimi on, muide, „individuals“. Kasuta õigeid termineid.
„Tühistage Jemele. Rassismist räägib ta vaid tähelepanu nimel, sporti ei tunne.“
Vaidlen spordi koha pealt vastu.
„Sellistel päevadel tänan jumalat, et ma Jemele'i enam ei jälgi.“
Kust siis tead, mida ütlesin?
Olen vihkamisega nii ära harjunud.
Nagu, olen ülikoolist alates vihakirju saanud.
Neegriks kutsuti mind esimest korda Michigani Ülikoolis.
Eks? Ja kuna olen pidanud seda taluma,
mingis vormis, nii kaua, on see mind kalgistanud.
Ja mulle ei meeldi noorematele naistele öelda,
et sellega tuleb lihtsalt harjuda. Hakkasin sõnumit muutma.
Ärgu harjugu sellega.
Mina tegin vea ja harjusin,
aga inimesed, kes kõige rohkem rõhumise ohvriteks satuvad,
ei saa asja lahendada.
Meid tuleb aidata. Eks? Kõik peavad oma panuse andma.
Sada protsenti nõus.
Me oleme otsustanud juhtida tähelepanu sellele,
milline meie moodi välja nägevate inimeste elu päriselt on,
sest tahame võidelda selle eest, et meie riik teeks ka päriselt teoks
kõik need ilusad sõnad, millega end reklaamib.
Tahame, et USA oleks nii hea, kui see olla saab.
Ja see, et on inimesi, kes on pigem valmis
meid tapma kui muutusi nägema, on äärmiselt kurb.
Aga see on ka äärmiselt inspireeriv ja aitab mul sihti silme ees hoida.
Oh issand. Vaata seda. - Eks ole?
Suzie, andsid meile palju kraami.
Võrratu värv. Mu…
Ühe tütrepoja lemmikvärv on lilla.
Heatheri lemmik oli ka.
No nii, Susan.
Tibu, mul ükskõik, kas saad hakkama.
Kõige raskem katsumus, mida ma ette kujutada suudan, on lapse surm.
HEATHER HEYERI EMA
LEITNANT RICHARD COLLINS III EMA
Susani ja Dawni lapsed on vihakuritegude ohvrid.
Mõlemad tapeti meelega ja tahtlikult.
Dawni poja tappis inimene, kes vihkas teda
tema nahavärvi tõttu.
Heegelda mõned read ja vaata, mida sa teha saad.
Susani tütar mõrvati, kui auto ründas inimesi,
kes Charlottesville'is neonatside vastu protestisid.
Läbi selle silmuse. Nii.
Mõlemad on püüdnud vihkamist hukka mõista
igal võimalusel.
Ja nad on tõestanud, et armastus on vihast tõesti tugevam,
ka kõige õudsemates olukordades.
Tundub, et sul on ka raske.
No muidugi on. See on keeruline, tüdruk.
On jah!
Ausõna, daamid, nii kähku te heegeldama ei õpi.
Kas heegeldamine aitab teil toimuvast eemalduda või…
See langetab vererõhku. Ma räägin:
kui Heather tapeti, oleks mu ajus otsekui pomm plahvatanud.
Olin alati olnud tohutult suur lugeja, kuduja ja heegeldaja.
Ja kõik see kadus kuni 2020. aastani.
Ausalt öeldes ei suuda ma ettegi kujutada,
kuidas te end pärast toimunut kokku võtsite.
Noormees, kelle üle sa nii uhke olid, kes täitis kõik sinu lootused…
Ja kõik see võeti sinult ära. Hirmsa ja vägivaldse vihakuriteoga.
Ilma põhjuseta. - Põhjuseta.
Sama kehtib su Heatheri kohta. - Jah.
No Heatheri puhul oli kõige selle taga vähemalt sündmus, millest kõik alguse sai.
Mehele polevat meeldinud protestijate välimus
ja põhimõtted. - Ta ütles nii?
Surmanuhtluse vältimiseks pidi ta end Heatheri mõrvas süüdi tunnistama.
Olid sel päeval kohtusaalis? - Oo jaa.
Ma ei jätnud päevagi vahele.
Kas sa vaatasid mehele otsa? Vaatas ta sulle otsa?
Kohtusaalis oli publiku hulgas mitmeid neonatse ja paremäärmuslasi.
Jõllitasin neid korralikult.
Kas keegi ütles sulle midagi? - Nad ei julgenud.
Te otsustasite oma suud lahti teha
ja hakata vastu vihale, mis röövis teie laste elud.
Kuidas sa seda teha suutsid, Susan?
Mõnel päeval ei suutnudki. Istusin pikad päevad kodus ja nutsin.
Aga inimesed küsisid: „Kas sa saaksid meiega rääkima tulla?“
Ja ma vastasin: „Olgu pealegi.“
Ja mõnda aega motiveeris mind see.
Kuid alguses rääkisin Heatherist, sest, noh,
kui sa lähedase kaotad, tahad temast rääkida.
Tõsi. - Jah.
Lõpuks mõistsin aga,
et 12. augusti sündmused jäid niimoodi tagaplaanile.
Niisiis eemaldusin sellest, et keskenduda põhjustele, miks Heather suri.
Ta toetas liikumist Black Lives Matter,
mustanahaliste õigusi, kõigi inimeste õigusi.
Lähenemine, mida Heather kasutas - ja ta tegi seda
ühe noore naisega ka oma surmapäeval… Ta ütles: „Räägi, miks sa nii tunned.“
Ja üritas asja nendega ettevaatlikult arutada.
Ja kui vihased inimesed mind Facebookis ründasid, ütlesin:
„Noh, aga miks sa niimoodi tunned? Millel see põhineb?“
Ja vahel jõudis sõnum neile kohale.
Tihti ei jõua, aga pean uskuma, et külvan seemneid.
Kas te tunnete isiklikult inimesi, kes on otsustanud vihkamise lõpetada?
Kaks tõrvikurongkäigust osa võtnud noormeest
on mulle helistanud ja andestust palunud.
Ütlesin: „Minu käest te andestust paluma ei pea.
Rääkige kogukondadega, mida te kahjustanud olete,
ja mõelge, kuidas oma teod neis kogukondades heastada.“
Ja see neile suurt ei meeldinud.
Pidin nende patud lunastama, et nad rahus elada saaksid.
Ütlesin: „See pole nii lihtne. Te peate vaeva nägema.“
Mulle on antud platvorm, mida ma ei küsinud ja ei vääri.
Ega taha. - Just.
Aga kui see mul olemas on, kasutan seda, et kaasata teisi inimesi ja teemasid.
Susan on minu jaoks kangelane. Ta ütles:
„Ma kindlustan igal võimalusel,
et maailm kuuleb ka Richardist.“
Kas pole ilus?
Ehtne emasüda. No ausõna, on jah.
Kuidas siis muidu? - Sada protsenti.
Minu poja kuritegu: ta ütles ei inimesele, kes tema moodi välja ei näinud.
Kas mõrvar käskis tal eest ära minna?
„Astu vasakule.“ Ja mu poeg ütles ei.
Ning siis võttis mees noa ja torkas selle Richardile rindu.
Ta suri sealsamas.
Kas mees on kohtus süüdi mõistetud?
Lõpuks jah. - Osariigi kohtus või föderaalses?
Föderaalkohtusse asi ei jõudnud.
Ja kui otsustati, et see polnud vihakuritegu,
siis mõned vastaspoole toetajad suisa aplodeerisid, lõid üksteisele patsu.
Ma ei mõista, kuidas sellise juhtumiga niimoodi tehti.
Ärge laske ühelgi teisel emal
tunda seda valu, mida mina tunnen iga päev.
Meie osariigis kehtib nüüd ajutiselt vihakuritegude seadus,
mis kannab leitnant Richard Collins III nime.
Kiidan sind väga selle eest, et tänu sulle muudeti Marylandi seadusi.
Et keegi ei saaks enam iial küsida, mis asi on vihakuritegu.
Täpselt nii. Keegi ei saa otsustada, kes on õige ameeriklane ja kes ei ole.
Me tegime kõike, mida „ühiskond“ meile ette kirjutas,
oma lapsi kasvatades.
Ja siis ütleb keegi mulle:
„Sa ei ole küllalt hea, sest sinu nahas on melaniin.
Sa ei tohiks siin seista.“
Kuidas te julgete?
Olen teile mõlemale selle töö eest kohutavalt tänulik.
Te otsustate seda teha iga päev. Te ei pea kellegagi rääkima.
Teil pole kohustust seda tööd teha.
Ja te annate mulle lootust.
Palju lootust.
Susan, kas meil on valikut? - Mida muud ma praegu teeksin?
Me oleme emad ja ei ole kõike seda palunud.
Aga nüüd, mil probleem mulle koju kätte on toodud,
peame end kokku võtma ja tegema seda, mida vaja.
Susan mõistab mind.
Armastan teda selle eest.
Sain ühega hakkama. - Jah, musike! Teadsin, et suudad.
Ma teadsin. Proovi veel.
Kui ma Heatherit viimati nägin, rääkisime palju kauem kui tavaliselt.
Läksime auto juurde ning kallistasime ja kallistasime.
Andsime teineteisele musi ja naersime, ütlesin:
„No me kohtume ju jälle.“
Rohkem ma teda ei näinud. - Oh issand.
Kui ma viimati Richardiga rääkisin,
ütles ta mulle, et läheb välja tähistama, sest ta…
Ta sai sellega hakkama. Ütles: „Ema, ma tegin selle ära.
Olen nüüd ohvitser ja terve maailm kuuleb mu nime.“
Ma ei mäleta, kas märkasin seda laulu ka enne tema surma, aga…
Millist laulu?
Laul sellest, et viimast kohtumist ei tohi kunagi iseenesestmõistetavana võtta.
2020. AASTAL ÜLETAS VIHAKURITEGUDE ARV VIIMASE KÜMNENDI REKORDI.
ENAM KUI POOLED NEIST KURITEGUDEST OLID SEOTUD RASSIGA.
Hakkama sain!
Jah. Kallis oled. Olgu sul Gene'i juures tore.
ENDINE ÄÄRMUSLANE / DEPROGRAMMEERIJA
Kallis oled. Tšau! - Sina ka.
Shannon on mitukümmend aastat aidanud inimesi,
kes kuuluvad neonatside ja rassistide rühmitustesse.
Ta aitab neil põgeneda ja oma tegusid raske tööga heastada.
Helista mulle.
Ma teen seda tööd, kuna osalesin
15. eluaastast peaaegu 20. eluaastani
vägivaldse rassistliku liikumise tegevuses.
Kõige rohkem meeldib mulle tegeleda ennetustööga,
et inimesed ei hakkakski natsideks.
RELVAD KEELATUD
No täiega.
Samantha kuulus valgete ülemvõimu ihalejate rühmitusse.
Me leidsime ühise keele ja nüüd on ta mu sõber.
Ma olen tema mentor.
Ja mul on suur au olla keegi,
kellega ta neist asjadest rääkida julgeb.
Imeilus.
Nägime haigruid. Mis linde siin veel on?
Seal on kilpkonn.
Oo jaa, seal ta on.
Sa kasutasid jõge, et inimesed valgete ülemvõimu ihalejate,
neonatside ja fašistide rüpest päästa. Kuidas see algas?
Kõik, kes on üritanud mingist halvast harjumusest loobuda,
teavad, et see tuleb asendada millegi positiivsega.
Ja hirmutav on see, eriti nüüd,
et paljudest lastest võivad saada kas selle vägivalla või ideoloogia ohvrid.
Ja see toimub märkamatult.
Paljud neist inimestest tunnevad ennast üksikuna.
Ning olla koos teiste inimestega, viibida looduses ja mõista,
et nad on osa millestki suuremast…
See on väga tähtis.
Noh, terviseks!
Eduka jõereisi terviseks. - Terviseks!
Jah, see pole nali.
Teiega oli tohutult lõbus.
Sam, palun räägi meile pisut sellest,
kuidas sa Unite the Righti sattusid.
Ma käisin ühe inimesega. Vahetult enne seda
olin ma trauma läbi elanud. Ja ma lihtsalt…
Olin täiesti katki, olin üksi, enesehinnang oli nullis.
Ja ma kohtusin inimesega, kes…
Tahtsin, et keegi ütleks, kes ma olen, ise ma seda ei osanud.
See inimene oli sattunud vägivaldsete paremäärmuslaste sekka.
Ta hakkas mulle ideesid ette söötma.
Ihkasin nii väga tema poolehoidu ja toetust,
et järgnesin talle kõikjale.
Ja nagu me kõik teame, on paremäärmuslaste retoorika…
See on meisterlik. - Võrratud müügimehed.
Ja ma vajasin seda. Et keegi ütleks, et olen eriline.
Ma ei osanud seda iseendale tõestada.
Ühtäkki kinnitas terve liikumine, et piisas vaid sündimisest.
„Rohkem sa tegema ei peagi.“
Ning ma tahtsin seda, selle asemel et leppida oma keskpärasusega
ja üritada paremaks saada.
Kui Heather Heyer Unite the Righti miitingul tapeti, langesid maskid.
See muutis kõike. See…
Jah. Teate,
mul oli võimalus istuda ja rääkida Heatheri ema Susaniga.
Ja kuuldes nüüd, kuidas see sinu mõttemustrid täielikult purustada suutis…
On näha, et selline isiklik seos, olgugi et veider ja traagiline…
Jah. - …võib inimest tõepoolest mõjutada, eks?
Hakkad vaatama neid loosungeid ja juhte,
seda silmakirjalikkust ja veidrat vastuolu pärismaailma
ja nende ideaalide vahel.
Ma võtsin seda nagu vägivaldset suhet.
Pidin minema hiilima ja valetama.
Mäletan, et helistasin ühel hetkel oma emale
ja ütlesin: „Me ei pruugi paar kuud suhelda,
ehk ei suhtlegi enam. Aga palun usu, et ma üritasin õigesti toimida.“
Kartsid, et nad võivad su tappa? - No nad ütlesid seda.
See on kõige valusam asi: vaadata peeglisse
ja mõista, et selline sa oledki.
Ma usun täiesti kindlalt, et me elame traumade pandeemia keskel.
Uskumatult vägivaldse rahva hulgas.
See, kuidas paljusid inimesi kasvatatakse… Kiusamine, rassism…
Teadsin, et mind rünnati seksuaalselt, kui ma olin 14-aastane,
aga ma ei mõelnud sellele üldse.
Ja üks asi, mida ma mõistsin,
traumade toksilistest tagajärgedest rääkides,
on see, et sa hakkad nägema maailma läbinisti ohtliku
ja ähvardava paigana.
Ja kui tuleb keegi,
kes pakub sulle äärmiselt lihtsat seletust, miks maailm
sinu arust kogu aeg nii ohtlik ja ähvardav on…
See on uskumatult ahvatlev.
Ma ei ürita muuta su poliitilisi veendumusi.
Tahan lihtsalt, et sa saaksid õide puhkeda,
ilma et peaksid teisi inimesi dehumaniseerima ja kasutama vägivalda,
väljendamaks seda, mis toimub, ja hirme, mida sa oma elus tunned.
See minu eesmärk ongi.
Oled sa lootusrikas?
Miljonid… Kulutatakse miljardeid dollareid, et meie hirme ära kasutada
ja võtta meilt lootus.
Sest lootuseta rahvast on lihtne mõjutada ja kontrollida.
Lootusrikas rahvas on see-eest väga võimas.
See rahvas võib liigutada mägesid, sest nad usuvad, et see on võimalik.
Ja USAs on palju mägesid, mida on vaja liigutada.
Nii et ma tunnen, et ma olen kohustatud lootma.
See, millist südikust teil kahel vaja läks,
et leida väljapääs, on tõeliselt inspireeriv.
Usun tõesti, et mida rohkem inimesi teiega kohtuda ja teist kuulda saab,
seda suuremat mõju te mõlemad avaldate.
HILJUTI TUNNISTAS SAM KOHTUS
UNITE THE RIGHTI MIITINGU KORRALDAJATE VASTU
JA AITAS TAGADA OHVRITELE 25 MILJONI DOLLARI SUURUSE KAHJUTASU.
Kaks… Tiivad laiali, nagu uus peatükk…
TÄTOVEERIMISKUNSTNIK
Võrratu.
Võime pidada pikki vestlusi ja võtta vastu seadusi, aga lõppude lõpuks
otsustavad isiklikud suhted selle,
kas inimene on piisavalt usaldav, et oma teod heastada ja uut elu alustada.
Mõlemat on vaja. - Mõlemat.
Naised, kellega kohtusime, täitsid mind lootusega.
Nad pistavad rinda tohutult raskete probleemidega, kuid on lootusrikkad,
muidu ei tõuseks nad iga päev, ei võtaks sõna ega hakkaks vastu,
ei suudaks nii palju ära teha.
Peidame selle ära… - Hästi, lahe.
Tere, Shannon!
Tere!
Tahtsin lihtsalt öelda, kui uhke ma olen.
Ja elan sulle südamest kaasa! - No nii, oled valmis?
See on imeilus.
Mul ei ole enam rassistlikku tätoveeringut.
Jah. See on kadunud.
Võrratu.
Vahel jäävad need lood negatiivsuse,
küünilisuse ja pessimismi varju.
Ja ma tunnen kohustust loota.
Just. - Sest kui nemad loodavad,
siis kuidas ma julgen mitte loota?
Täpselt.
MÄLESTADES 23-AASTAST LEITNANT RICHARD COLLINSIT
JA 32-AASTAST HEATHER HEYERIT
Tõlkinud Triin Jürimaa