ENDAST BOKNINGAR
Ska vi hoppa i kanoterna?
Vi flyter bara med. Hej.
Hej. Jag heter Shannon.
-Så trevligt att träffas, Shannon. -Detsamma.
Det är så fantastiskt av er att göra det här.
-Sam? -Hej. Trevligt att träffas.
-Så trevligt. -Trevligt att träffas.
En häger.
Jag ser den. Titta så väl den smälter in.
Så det här är en av dina favoritplatser?
När världen är överväldigande, älskar jag att ta med folk till floden.
Att vara tysta, vistas vid vattnet och titta på fåglarna.
Till och med när hemska saker händer runtom en…
-Absolut. -…så finns fortfarande det här.
Jag gillar blomman.
Tack. Om man har en stor blomma på sig,
-måste man leva upp till det. -Den gör ditt leende…
Ett annat sätt att fejka självförtroende.
Exakt.
Oj. Det är ganska strömt här.
Shannon, betyder din tatuering nåt?
Ja. Det är en vit makt-tatuering som jag inte har täckt över.
Det är ett keltiskt kors.
Det blev framträdande bland vit makt-anhängare
för man fick inte ha hakkors i Tyskland.
Länge tänkte jag:
"Jag vill inte täcka över den, för jag kan inte fly från mitt förflutna."
Men sen för några år sen var jag på Unite the Right 2.
På min tröja stod det: "Jag är före detta nynazist, fråga mig."
Jag pratade med några svarta aktivister
och gav mina skäl för varför jag inte hade täckt över den.
Och hon sa: "Ja, men den kan fortfarande göra skada."
Så nu vill jag täcka över den med en blåhäger.
-Jag sparar ihop pengar. -Ja.
Jag har åtta barn. Så pengarna går till mat.
Tänk att du har åtta barn och arbetar med det här.
Jisses, det är extremt dristigt.
Ja.
Enklaste sättet för mig att förklara vad jag gör är att jag bekämpar nazister
och hjälper nazister att inte vara nazister mer.
Jag ska på en hatbrunch där dristiga kvinnor äter hat till frukost.
Jag anfaller dig med mitt självförtroende, med bara mitt liv.
Nån har parat ihop Keurig-kaffemaskiner
i olika färger med mina olika byxdresser.
-Okej. -Där har vi en väldigt fin orange.
Där har vi en gul.
Där är en sorts vinröd.
Det finns en hel rad till. Titta.
Den röda, den gröna. Den rosa.
Och den rosa är öppen, för din mun är öppen.
-Ja. -Jag uppskattar detaljkänslan.
Jag tyckte det var jättekul.
Jag har aldrig förstått fixeringen vid mina tänder.
"Chelsea Clinton har världsrekordet för de längsta två framtänderna,
och det lär aldrig brytas."
"Vidrig. Ful."
"En ful skorpion?"
Eller: "Jag önskar du vore död.
Om din mamma stödde valfrihet borde hon ha aborterat dig."
När vi pratar med människor som vägrar hata, som står upp emot hat…
Vi har tvingats göra det själva,
och tyvärr har du sett det under merparten av ditt liv på grund av
dina egna erfarenheter.
Jag minns inte en tid i mitt liv då jag inte var medveten om hatet,
det ständiga våldshotet runt vår familj.
Det som är verkligt imponerande med kvinnorna i det här avsnittet
är hur de har gjort sig av med sitt eget hat eller bitterhet
eller fördomar för att frigöra sig från det.
Vi ska till min avlidna mors favoritrestaurang,
Cactus Cantina, med tre verkligt dristiga kvinnor.
Våra brunchgäster är Jemele Hill…
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
-Ska vi kramas eller… -Ja. Definitivt.
-Okej. -Absolut.
…Negin Farsad…
Hur mår du?
-…och Shannon Watts. -Så kul att se dig.
Jag ska gå på en hatbrunch.
Där äter dristiga kvinnor i stort sett hat till frukost,
tillsammans med chimichangas och margaritas.
Jag gick ofta på den här restaurangen
med min mormor och min pojkvän, som nu är min man.
Jag var den nyktra föraren.
Det blev fler än en kanna margaritas.
-Det låter som om de hade kul. -Ja, de hade de. Tack.
Jag kan inte tacka er nog för att ni kommit hit.
Det här handlar om dristiga kvinnor som avvisar hat
och står upp emot hat,
och som kan tillbakavisa det och motstå det,
men även ställa sig över det.
Var och en av er har definitivt mött mycket negativitet för vad ni gör,
vilka ni är, vad ni står för och hur ni uttrycker er.
Vill ni att jag läser de här? Många är så grova.
"Mammor kräver vad? Kuk?"
MAMMOR KRÄVER HANDLING
"Hennes röst är irriterande.
Mina öron börjar blöda efter den här skiten."
KOMIKER
"Jemele Hill trendar.
Vilken dum rasistsmörja öste hon ur sig i dag?"
"Lådvinsbesatta, dagdrickande förortsfruar."
Det låter kul.
Shannon, du kastade dig bokstavligen
in i striden mot vapenlobbyn, i synnerhet NRA.
Kan du ge oss lite bakgrund?
Jag vek tvätt.
Jag såg på nyheterna att det var en aktiv skytt
inne på en lågstadieskola i Newtown i Connecticut.
När vi fick höra att 20 barn och sex lärare hade blivit slaktade,
blev jag väldigt arg.
Omedelbart insåg denna grupp av främlingar från hela landet,
som hade träffats genom Facebook…
MAMMOR KRÄVER HANDLING FÖR VAPENFÖRNUFT I USA
…att vi måste gå i närstrid med vapenlobbyn.
Vi måste gå på varje vapenlagsprövning.
Och här är vi nu, nästan nio år senare, och vi håller på att vinna.
NRA beslöt att attackera mig.
De började göra grafiska inlägg om hur jag raderade kommentarerna.
Då avaktiverade jag mina kommentarer och de gjorde grafiska inlägg om det.
Det här är NRA. Det är så här de tillbringar sin tid.
För mig visar det bara att jag ockuperar deras tankar.
Min favoritsak som gör vapenextremister så arga är
att våra volontärer har börjat sticka under deras vapenlagsprövningar.
De här vapenlagsprövningarna…
…varar ibland från kl 08:00 till midnatt.
-Ja. -Eller hur?
Vreden som det skapar hos vapenextremisterna…
Jag menar, twitter-meddelanden som: "De här satkärringarna stickar."
"Vi stickar halsdukar, sir."
Det vore en häftig podd. "Satkärringarna stickar."
Det fanns en baksida av USA som jag inte visste existerade.
Jag började få e-post, samtal och brev,
och folk som körde förbi mitt hus och ville att jag skulle dö.
Eller hotade att våldta mig eller att döda eller misshandla mina barn.
Jag minns en dag i Maryland när våra volontärer från Moms demand action
dök upp för att stödja en lag som skulle avväpna relationsbrottslingar,
och en hel grupp extremister dök upp för att göra motstånd.
Vi omringades, mestadels av män som öppet bar halvautomatiska gevär.
Jösses.
Och vi började bara konversera.
Vi vill bara hålla vapen ur händerna på personer som kan döda kvinnor.
Personer som är dömda misshandlare.
De kunde inte säga emot och gick faktiskt därifrån.
De sa: "Okej, vem kan säga emot det?"
De ville skrämma oss. De ville tysta oss.
BAKGRUNDSKONTROLLER NU!
Vi kunde ge upp eller trappa upp.
Så vi trappade upp.
MAMMOR KRÄVER HANDLING FÖR VAPENFÖRNUFT I USA
Min mamma var personen som jag tror
gav mig motståndskraften och styrkan att stå upp emot översittare.
Jag var den nya tjejen, så de retade mig.
Mamma skickade ut mig att leka varje dag.
Ungarna i kvarteret
trakasserade mig och knuffade omkull mig.
Jag gick gråtande in igen, och mamma stod i dörren.
Hon sa: "Du får inte komma in. Här finns ingen plats för fegisar.
Du måste gå ut och hitta ett sätt att komma överens med dem."
Så jag gick ut. Men hon var sån under hela mitt liv.
"Alla blir omkullknuffade i livet. Det viktiga är att man reser sig igen."
Hon sa det jämt.
"Livet handlar inte om vad som händer dig, utan din respons på det som händer dig."
Exakt.
Låt ingen definiera vem du är. Du definierar vem du är.
Nån som verkligen anammar det
är Megan Thee Stallion.
Jag är så glad.
Hon lever sitt eget liv.
Jag ska skicka dem. Det här är världens bästa bild.
Vare sig hon rappar eller återupptar studierna
för att ta sin magisterexamen i hälsovårdsadministration.
Han bara njuter.
Han tänker: "Självklart flockas ni kring mig."
"Se på mig, jag är 40e."
Hon bevisar vad som är möjligt för kvinnliga artister när man är orädd.
Hon låter sig inte nedslås av hatet hon utsätts för,
och hon utsätts tyvärr för mycket hat.
Hon använder det för att driva på sin kreativitet,
och det ger henne nog mycket energi.
-Ja, hon ber inte om ursäkt. -Nej.
COVID har definitivt varit en kreativ tid för mig.
Jag har börjat måla igen. Det gör mig lugn.
Jag försökte behaga alla och göra alla andra nöjda.
Jag höll på att förlora mig själv.
Så jag behövde komma ihåg vem jag var, och börja tillbringa mer tid ensam
för att hitta mig själv igen och komma på vad som gör mig lycklig.
Jag älskade konst som barn.
Jag var inte bra.
Mina föräldrar kunde komma på nån liten konstutställning,
och lärarna sa ständigt saker som:
"Vi uppskattar verkligen Chelsea. Hon håller sin arbetsstation väldigt ren."
"Hon är så prydlig."
Eller: "Hon är väldigt punktlig."
-"Hon är alltid punktlig." -"Hon är punktlig."
-Okej. -Ja.
Chelsea har följt rapmusik ända sen hon var liten.
Men jag blev medveten om dig med Cardi B "WAP".
Jag har alltid velat göra en låt med Cardi.
När hon skickade låten skickade jag tillbaka den nästa dag.
Och det var så spännande.
Män verkar så säkra på det de säger,
och de har inga problem med att prata om sin sexualitet
och hur de ska ha sex med en.
Så jag tänkte: "Okej…
Jag kan göra det. Och det kommer att låta grymt från en kvinna."
Det är fantastiskt att se kvinnor vara så okuvliga.
Det är min mission i livet…
…att alltid vara mig själv utan att be om ursäkt.
Oavsett vad nån säger eller hur de beter sig mot mig.
Jag vill aldrig att det förändrar vad jag tycker om mig själv.
Jag har alltid varit sån.
Men nu har jag en massa åskådare.
Blev du förvånad över den konservativa motreaktionen mot dig?
Jag blev förvånad över att det i denna tid,
när man har så många alternativ vad gäller att titta och lyssna på,
att det första man vill kritisera och prata om är nåt man inte gillar.
Det är som din video med killen
som ser ut som nån sorts tjänsteman,
som tittar på sin dator.
-Ja. -a.
Enfaldiga, regressiva horor.
Ni män som går ut på nätet och hånar Megan Thee Stallions musik,
ni har mycket att säga om saker som ni säger inte imponerar på er,
och som ni säger ni inte gillar.
För nån som tycker det här är hemskt, så har ni verkligen memorerat låttexten.
Ja. De dissekerar texten, de dissekerar mitt liv.
Låt mig ge er nåt ni kanske faktiskt vill se.
"Pang. Varsågoda."
De gillar den nog i hemlighet.
Ja.
Ja, de utgör nog merparten av visningarna.
Vad är nåt av det galnaste som folk har sagt om dig?
-Folk säger mycket galet. -Ja, det gör de.
Och jag ska försöka hålla det så familjevänligt jag kan.
En gång läste jag att jag bara gick i skolan för att få publicitet.
Och jag tänkte: "Okej."
-Folk hittar bara på skit. -Helt galet.
-De hittar bara på. -Och tror på det.
-De hävdar bestämt… -Jisses.
…att det är sanningen.
Min man och jag gifte oss innan vi gifte oss.
-Jag är gift varje vecka. -Är du gift?
-Ja. -Jag gifter mig jämt.
Jag har också varit skild.
-Jag visste inte. -Inte jag heller.
Och när man svarar säger de: "Du borde sätta dig över det.
Du borde vara det och det." Och jag säger: "Jag är också människa."
Men jag bryr mig verkligen inte.
Du kan ha sagt nåt fruktansvärt till mig och bara fortsatt med din dag.
Du åt dina mackor, gick till jobbet, umgicks med familjen.
Du glömde att du sa det. Men jag bar runt på det hela dagen.
Så jag tänkte: "Jag kan definitivt inte bära på det här bagaget."
Har du försökt begränsa hur mycket du läser på nätet, personligen?
-Jag fick ta en paus från sociala medier. -Det är smart.
Jag ville verkligen jobba på lite ny musik och faktiskt skriva och fokusera.
För när man släpper in för mycket yttre oväsen,
stoppar det en från ens ursprungliga mission.
Och jag kände att det hände.
SLUNGADE JUST TILLBAKA ALLA KVINNOR 100 ÅR
MED SIN VIDRIGA & GEMENA LÅT "WAP"
Man ser många attackera kvinnor.
Och det första de tänker är:
"Vi gaddar ihop oss. Jag hörde också det. Jag vet också det.
Och låt oss bortse från hur det här kan få henne att känna just nu.
Se hur hon bryter ihop." Vet ni vad jag menar?
Ni utsätter mig för så mycket och sen när jag till slut svarar,
så är jag galen och har ett mentalt sammanbrott.
-Men det är alltid samma strategi. -Ja.
Men sen fick jag bara lära mig
att det är så det är när man är en kraftfull kvinna.
Visar man ingen svaghet, så försöker de ständigt komma på:
-"Vad får henne att explodera?" -De vill att man bryter ihop.
Attackerar ni mig, så går jag till motattack.
Men jag attackerar med bara mitt självförtroende.
Jag attackerar med bara mitt liv.
En dag kanske ni tröttnar.
-Men mig bryter ni inte ner. -Ja.
Ni tröttnar nog innan jag gör det.
Så…
Det är sant.
Du målade en stormig natt.
-Titta på hennes stormiga natt. -Oj. Du är så prydlig.
Herregud. Här fräser det.
Du får ansiktsbehandling.
Det här är verkligen otroligt.
Humor kan vara ett kraftfullt motgift,
även när det gäller saker som fördomar.
Negin, du är aktivist och komiker. Berätta lite om din bakgrund.
Jag ville tjäna allmänheten och göra skillnad och allt det där.
Men komedivärldens dragningskraft var så stark,
att jag till slut blev komiker på heltid.
-Vad sa dina föräldrar? -Mina immigrantföräldrar älskade det.
Jag minns att jag kände att mina föräldrar var besvikna på mig.
för jag råkade höra mamma säga till en av sina vänner:
"Jag är besviken på Negin." Ni vet?
Är det min typ av komik som håller igång IS?
"IS tränar just nu för att döda hela din familj
och skita ner i din hals
efter att de har skurit av ditt huvud med ett slött blad."
Får jag bjuda er till en komedishow? Den heter The Muslims are coming.
Det är en massa muslimer på scen, men de är jätteroliga.
Det läskigaste dödshotet jag nånsin fått var till mina föräldrars hemtelefon.
De sa: "Vi ska döda er dotter.
Vi dödar er alla om hon fortsätter med det hon gör."
Vilket återigen, för att påminna er, är att dra skämt.
En av filmerna jag gjorde heter The Muslims are coming,
vilket en del trodde var en varning om den kommande muslimska apokalypsen.
Vi samlade en grupp muslimsk-amerikanska komiker,
på ett icke-våldsamt sätt, och åkte ut på turné
till Alabama, Mississippi och Arizona. Ja. Ställen där de älskar mussarna.
Vi satte upp "Fråga en muslim"-bås mitt på stadstorgen,
men vi lockade även folk med godis och sånt.
En livs levande muslim är här för att besvara era frågor.
Det intressanta är att när man närmar sig människor
-med kärlek… -Och humor.
…och humor och gör dem väl till mods, så är de mer benägna att ställa frågor.
-Så jag fick frågor som… -"Hur känner du inför 9/11?"
Som för vissa kan vara en vredesframkallande fråga.
Men jag kände:
"Vet ni vad? Jag är mitt i Georgia,
och de har kanske aldrig träffat en muslim." Ni vet?
-Eller vet de inte att de har det. -Precis.
För vi går omkring bland er.
Och de har inte hört en muslim fördöma 9/11. Jag gör det.
Låt mig ta in dem i min värld, så kanske vi får oss ett skratt.
För nån som får sig ett litet skratt, och sen i en annan situation
ännu ett skratt, och ännu ett skratt,
så leder de där små skratten tillsammans till nåt som social förändring.
Visst.
Och jag svarar alltid med: "Jag är ledsen att du hatar mig.
Hoppas du hittar en komiker du gillar.
Ha en bra dag. Smileygubbe."
När de slår under bältet, slår vi med emojis.
ContraPoints.
Internetprogrammet där vi pratar om sorg, fascism, sexuell avvikelse, kulter.
UTDRAG FRÅN CONTRAPOINTS (1.54 MILJONER PRENUMERANTER)
"Kan alla äntligen enas om att ContraPoints hör hemma i en soptunna?"
Här är jag, raring.
"Natalie Wynn är en sån fruktansvärd person."
"Jag hatar ContraPoints så djävla mycket, det är helt otroligt."
"ContraPoints, snarare Disappoints."
Den var bra. Om ni ska såga mig, var åtminstone roliga.
Jag ser fram emot att träffa Natalie, med signaturen ContraPoints.
Internet kan vara en grogrund för hat och desinformation,
men med hjälp av sin gränslösa empati och sin filosofiexamen
har hon hjälpt personer ifrågasätta sina extremistiska åsikter.
Vem tror ni att jag är?
Jag är en socialt medveten YouTube-underhållare,
inte transsexuella Gandhi.
Hon använder dräkter och accenter och teaterrekvisita
för att få igenom sitt budskap.
Och jag tror det är viktigt, för logiska argument funkar inte på alla.
Ibland måste man pröva olika metoder
för att öppna människors ögon, öron och hjärtan.
-Hej, min kära. -Hej.
-Tack för att vi fick komma. -En kram?
-Självklart. -Jag föredrar kramar.
Hur länge har du bott i det här fantastiska huset?
Sen september. Så fort jag kom in och såg trappan tänkte jag:
"Jag vill ha en kamera mot den."
Jag ser mig omkring och ser fantastiska kläder och hattar.
Man måste fånga folks uppmärksamhet och sen hålla kvar den.
Särskilt på YouTube, där man tävlar mot kattvideor och…
-Mamma älskar kattvideor. -Vem gör inte det?
Kontaktar folk dig med särskilda förfrågningar
för att de tror att det kan påverka nån i deras liv?
Folk säger ofta "min bror" eller "min mor",
"jag förlorar dem till Alex Jones, jag förlorar dem till QAnon."
15 % av amerikaner tror nu på QAnon.
Jag känner för dem. Det är som ett inbördeskrig.
Familjer splittras av det här.
Så vad gör vi åt hatet?
Är det möjligt att övertyga folk ut ur deras väldigt arga tänkesätt?
Jag tror att det är möjligt. Jag tror…
…att det bara inte kan göras med rättframma, rationella argument.
Ponera att nån hyser hat mot en marginaliserad grupp.
Det är abstrakt.
Men möter jag dem personligen
är de trevliga och hövliga och introspektiva.
Det är som om det finns en kognitiv dissonans
inför vad en transperson är.
Och sen sitter man framför dem,
och de inser: "Jaha, du är en person.
Jag kan samspela med dig på ett helt vanligt sätt."
När man tittar på en YouTube-video,
så ser man personen prata med kameran.
Det är som om de pratar rakt till en.
-Det känns väldigt intimt. -Ja.
Folk kallar det "parasociala relationer."
Folk känner att de känner en,
så man kan använda sin anknytning till nån för att försöka öppna upp dem.
Det är en väldigt smart strategi.
-Svårt, men smart. -Ja, det är svårt.
Cancelkulturen skulle återge makt till personer som inte hade nån
och skipa rättvisa för prominenta misshandlare.
Det är på sätt och vis 2000-talets version av giljotinen.
Men liksom giljotinen,
kan det bli ett sadistiskt underhållningsspektakel.
Du påpekade nåt väldigt viktigt när du sa att det har övergått från
"nån gjorde en dum, kanske felaktig sak"
till att bli "en dum, felaktig person som har blivit utstött".
Men ansvarsskyldighet är bra.
Ansvarsskyldighet är okej,
men inte att frysa ut människor på grund av vilka de är.
Eller att anta att vad de har gjort är allt de är.
Just det.
Att nån definieras av en endaste handling.
Men ansvarsskyldighet är ändå väldigt viktigt.
Vi säger att vi vill ha ansvarsskyldighet, men vad innebär det?
I frånvaron av korrekt process får man en mobb förklädd som vedergällning,
som undvikande, hån och trakasserier.
Jag ser mest att det gör skada nu.
Folk verkar ta till sig den empatiska tonen i mina videor.
De känner sig inte dömda.
Jag vill aldrig få nån att känna:
"Du är en hemsk person. Varför är du sån här?"
För vad gör det för nytta?
Att använda sin plattform för att exponera hat kan kräva tåga.
Det kan innebära att man öppnar upp sig för ganska hård kritik.
En lustig sak med att stå upp emot hat är att när man gör det offentligt,
så får man ofta mer uppmärksamhet än man nånsin hade förväntat sig.
Jemele, det vet du väl inget om?
När man står upp emot hat offentligt,
-och sen får mer uppmärksamhet? -Jag får bara kärleksbrev.
Vi vet hur kul du har haft det de senaste åren.
Jag har länge beundrat Jemele Hill som sportjournalist.
Ett tag var hon mest känd som en reporter som bara sa sanningen.
Jag hade ett högprofilerat jobb, och i ett utbyte på Twitter
med nån som försökte ursäkta Donald Trumps beteende…
Det här var några veckor efter Charlottesville,
och vi vet alla vad hans respons var på det.
-"Väldigt fina människor." -"På båda sidor."
Jemele Hill skrev på Twitter att Donald Trump är en vit makt-anhängare.
som i stor utsträckning omgett sig med andra vit makt-anhängare.
Jag tyckte inte att jag sa nåt som var det minsta kontroversiellt.
Jag trodde bara att alla visste det, och plötsligt
säger Vita huset att jag borde sparkas.
För en svart kvinna i en högprofilerad position
var allt det där den perfekta kombinationen för totalt nonsens.
Många dödshot.
Men trots att jag fick gå igenom allt det, så är jag glad att det hände.
Nu placerar det mig i en bättre position
att vara en ännu starkare röst, och det har gjort mig ännu mer
säker på min sak.
Eftersom jag inte jobbar på ESPN längre, så har mitt förhållningssätt ändrats.
Nu gör jag min röst hörd.
Du ska inte få inte störa min dag med din okunskap.
Och jag har inte tid för alla, men ibland när jag har tid, då jäklar.
Och jag skojar alltid om
att den värsta tiden att fånga mig på sociala medier är
när jag får håret flätat, för det är en sextimmarsprocess.
Så jag sitter bara i stolen, typ: "Säg nåt."
-Jag är redo! -"Hörde ni? Jag är redo.
I dag ska ni allt få."
"Jemele Hill blev sparkad från ESPN
och lämnar oss inte ifred med de där fula jävla mikroflätorna."
Förresten, de är individuella flätor. Få rätt på terminologin.
"Frys ut Jemele. Hon är en sån rasdebattör och kan inget om sport."
Jag opponerar mig mot sportkommentaren.
"Tack och lov att jag slutade följa Jemele Hill, särskilt dagar som i dag."
Hur visste du då vad jag sa?
Jag har blivit så van vid hatet.
Jag har fått hatbrev sen jag gick på college.
Första gången jag blev kallad nigger var på Michigan State.
Och eftersom jag tyvärr fått hantera det så länge, så är jag härdad nu.
Och jag avskyr att säga till yngre kvinnor att man bara måste vänja sig.
Jag började ändra det budskapet, för jag vill inte att de vänjer sig.
Jag gjorde det misstaget,
men det kan inte bara vara de som är de största offren för förtrycket
som tvingas lösa det.
Ni måste hjälpa mig lite. Alla måste bidra.
Det är helt riktigt.
Vi väljer att dra medvetenhet och uppmärksamhet
till vad som är väldigt verkliga förhållanden för folk som ser ut som vi,
för vi vill kämpa för att det här landet faktiskt ska leva upp till
till allt de fina de säger sig stå för.
Vi vill att USA ska vara sitt bästa.
Och det faktum att det finns människor som hellre,
i vissa fall, dödar oss än låter det hända, är väldigt sorgligt.
Men det är även väldigt inspirerande, för det håller mig motiverad.
-Jösses. Titta här. -Eller hur?
Suzie, det är mycket här i.
Jag älskar den här färgen.
Ett av mina barnbarns favoritfärg är lila.
Det var Heathers favoritfärg också.
Okej, Susan.
Stumpan, jag struntar i om du lär dig.
Det svåraste jag kan föreställa mig är att mista ett barn.
HEATHER HEYERS MAMMA
LT RICHARD COLLINS III:S MAMMA
Susan and Dawn miste sina barn till hatbrott,
till överlagda, avsiktliga mord, i båda fallen.
Dawns son föll offer för nån som bara hatade honom
på grund av hans hudfärg.
Virka bara några varv och se vad du tror att du kan göra.
Susans dotter blev mördad när en bil körde in i en folkmassa
som protesterade mot nynazister i Charlottesville.
Genom den öglan. Just det.
De har båda försökt opponera sig mot hat på alla sätt de kan.
Och de har verkligen bevisat att kärlek är starkare än hat,
även i de värsta omständigheter.
Du har det visst också lite motigt.
Ja, det här är svårt.
Det är det!
Ärligt talat, ni lär er aldrig att virka så här fort.
Är virkning nåt du kan använda för att fly från vad som pågår…
Det sänker blodtrycket. Så låt mig säga er.
När Heather blev mördad var det som en explosion i hjärnan.
Jag hade alltid varit en omättlig läsare och en omättlig stickare och virkare.
Och allt det försvann fram till 2020.
Jag kan inte ens föreställa mig
hur ni två lyckades återhämta er efter det som hände.
Den unge mannen du var så stolt över, allt du hoppades att en son kunde vara.
Och sen togs allt det ifrån dig av en hatisk, hemsk våldsgärning.
-Utan skäl. -Utan skäl.
-Och samma sak med din Heather. -För Heather.
Mordet på Heather föregicks åtminstone av ett evenemang.
Han sa att han inte gillade hur folkmassan såg ut
-eller vad de stödde. -Sa han det?
Han fick erkänna sig skyldig till mordet på Heather för att undvika dödsstraff.
-Och du satt i rättssalen den dagen? -Ja.
Jag missade inte en dag av rättegången.
Tittade du på honom? Fick du nånsin honom att se på dig?
Det fanns ett antal nynazister och högerextremister bland åskådarna,
och jag blängde rejält på dem.
-Sa nån av dem nåt till dig? -Det vågade de inte.
Ni två blev fast beslutna att tala ut
och göra motstånd mot hatet som tog båda era barns liv.
Hur skulle du förklara hur ni lyckades med det, Susan?
Vissa dagar gjorde jag inte det. Långa dagar då jag satt hemma och grät.
Men folk sa: "Kan du komma och prata med oss?"
Och jag sa: "Okej."
Och det motiverade mig ett tag.
Men i början pratade jag om Heather,
för när man mister nån man älskar, vill man prata om dem.
-Visst. -Ja.
Så småningom började jag se
att jag satte ett vitt ansikte på hela 12 augusti,
så jag tog avstånd från det och fokuserade på skälet till varför Heather dog,
vilket var för att hon stöttade Black lives matter,
stöttade svartas rättigheter, stöttade rättigheter för alla.
Heathers sätt att hantera folk, och hon gjorde faktiskt det här
med en ung kvinna dagen då hon dog, var att säga,
"berätta varför du känner så här",
och sen försöka diskutera det med dem vänligt.
Så när hatare attackerade mig på Facebook sa jag:
"Varför känner du så här? Vad grundar du det på?"
Och ibland nådde jag fram.
Ofta gjorde jag det inte, men jag måste tro att jag sådde frön.
Känner du personligen människor som har avvisat ett liv av hat?
Två av de unga männen som deltog i fackelmötet
ringde och bad om förlåtelse.
Och jag sa: "Det är inte mig ni behöver be.
Ni måste gå och prata med de samhällsgrupper ni har skadat,
och diskutera er upprättelse med dem."
Och det blev de inte så förtjusta i.
De ville ha min absolution så att de bara kunde fortsätta som vanligt.
Jag sa: "Det är inte så enkelt. Ni har en del arbete att uträtta här."
Jag har tilldelats denna plattform, som jag varken bad om eller förtjänade.
-Och önskar att du sluppit. -Ja.
Men om jag har den, tänker jag använda den för att nå andra människor, andra problem.
Susan är min hjälte. Hon sa:
"Vid varje tillfälle jag får ska jag se till
att världen får höra om Richard också."
Är det inte fint?
Det är sann mamma-anda. Verkligen.
-Hur skulle jag kunna låta bli? -Absolut.
Min son begick brottet att säga nej till en person som inte såg ut som han.
För mördaren sa till honom vad? Att flytta sig?
"Kliv åt vänster. Kliv åt vänster." Och min son sa nej.
Och då tog han kniven och körde in den i hans bröst.
Och han dog på platsen.
Har han blivit prövad och dömd…
-Äntligen. -I en delstatlig eller federal rättegång?
Det prövades aldrig federalt.
Och när hatbrottet ogillades,
var det personer från andra sidan som applåderade och gjorde handgester.
Jag förstår bara inte hur det kunde hända i det fallet.
Låt inte ännu en mamma
känna smärtan som jag känner dagligen.
En tillfällig hatbrottslag har nu trätt i kraft i vår delstat,
namngiven efter löjtnant Richard Collins III.
LT. COLLINS LAG
Jag applåderar dig verkligen som lyckades få lagen ändrad i Maryland
så att det aldrig kan finnas några tvivel om vad ett hatbrott är.
Absolut. Ingen får lov att avgöra vem som inte är en amerikan.
Vi gjorde allt som "samhället" säger att man bör göra
för att uppfostra sina barn.
Och sen säger nån till mig:
"Du är inte bra nog, för du har melanin
och borde inte stå där."
Hur vågar du?
Jag är så tacksam över att ni utför det här arbetet.
Det är ett val varje dag. Ni hade inte behövt prata med nån.
Ni hade inte behövt jobba som ni gör.
Och att ni gör det, ger mig hopp.
Det ger mig mycket hopp.
Susan, tycker du att vi har ett val?
-Vad skulle jag annars göra just nu? -Vi är mammor, och vi bad inte om det här.
Men nu när det har kommit till min dörr,
måste vi stålsätta oss och göra det vi måste.
När jag pratar med Susan, förstår hon mig.
Och det älskar jag henne för.
-Jag lyckades med en. -Ja! Jag visste att du kunde.
Jag visste att du kunde. Gör det igen.
Sista gången jag såg henne pratade vi mycket längre än vanligt.
Vi gick ut till bilen, och vi kramades och kramades.
Och vi pussades och pussades. Och vi skrattade, och jag sa:
"Det är ju inte sista gången vi ses."
-Och jag såg henne aldrig igen. -Kära nån.
Sista gången jag talade med Richard,
sa han att han skulle ut och fira, för han…
Han hade klarat det. Han sa: "Mamma, jag klarade det. "
"Jag är officer, och världen kommer att känna till mitt namn."
Jag minns inte om jag nånsin la märke till den här sången innan hon dog…
Vad var det för sång?
Den handlar om att aldrig ta för givet sista gången man ser nån.
2020 BEGICKS FLER HATBROTT ÄN PÅ ÖVER ETT ÅRTIONDE.
ÖVER HÄLFTEN AV DEM VAR RASMOTIVERADE.
Jag klarade det!
Ja. Jag älskar dig. Ha så kul med Gene.
FÖRE DETTA EXTREMIST/OMPROGRAMMERARE
-Älskar dig. Hej då. -Älskar dig.
Shannon har i årtionden åtagit sig att hjälpa människor
som ingår i nynazistiska och vit makt-organisationer
att fly från dem och sen utföra det hårda arbetet med gottgörelse.
Slå mig bara en signal.
Jag gör det jag gör för att jag från åldern 15 till 20
levde inne i den våldsamma vit makt-rörelsen.
Det jag älskar mest är att arbeta med att förebygga
att folk blir nazister överhuvudtaget.
INGET GLAS INGA VAPEN
Absolut.
Samantha är före detta medlem av en vit makt-grupp.
Hon och jag fick kontakt, och hon är nu min vän,
nån jag är mentor åt.
Jag känner mig hedrad att jag är nån
som hon litar på för att tala om de här sakerna med.
Oj. Så vackert.
Vi har sett hägrar. Vilka andra fåglar?
Där är en sköldpadda.
Åh, ja. Där är den.
Du har använt floden för att få ut folk ur vit makt-rörelsen
och nynazism- och fasciströrelsen, hur började det?
Alla som har försökt sluta med en ovana vet,
att man måste ha nåt positivt att ersätta den med.
Det som är skrämmande, särskilt nu,
är risken att ungdomar faller offer antingen för våldet eller ideologin.
Det är lömskt.
Och många där inne känner sig så isolerade och ensamma,
och samspelet med andra människor och med naturen får dem att inse
att de ingår i nåt större.
Det är väldigt viktigt.
Skål då.
-För en framgångsrik tur längs floden. -Skål.
Absolut.
Det var så roligt att vara med dig.
Kan du berätta lite, Sam, om hur du blev insnärjd i Unite the right?
Jag var tillsammans med nån, och det här var just efter
jag hade upplevt ett trauma. Och jag bara…
Jag kände mig trasig och ensam och hade inget egenvärde,
och jag träffade en person som…
Jag ville att nån skulle säga vem jag var för jag kunde inte själv.
Och den här andra personen hade fallit in i den våldsamma extremhögern.
Han började fylla mig med idéer,
och jag längtade så efter hans bekräftelse och bejakande
att jag bara följde honom överallt.
Och som vi alla vet, är retoriken som extremhögern använder…
-Den är mästerlig. -De är duktiga marknadsförare.
Jag behövde nån som sa att jag var speciell,
och jag visste inte hur jag skulle bevisa det för mig själv.
Och jag hade en hel rörelse som sa: "Bara att du föddes är tillräckligt.
Du behöver inte göra mer."
Och jag ville ha det hellre än att acceptera min medelmåttighet
och försöka förbättra den.
Och när Unite the right-mötet ägde rum
och Heather Heyer blev mördad, så lyftes slöjan.
-Det förändrade allt. Det… -Ja. Du vet,
jag fick chansen att sitta och prata med Heathers mamma Susan.
När man hör hur det fullkomligt slog hål på ditt tänkesätt,
kan man se hur en koppling, hur märklig och tragisk den än är…
-Ja. -…kan få en verklig effekt, eller hur?
Man börjar titta på slagorden och på ledarna,
och på hyckleriet och det märkliga glappet mellan verkligheten
och vad de tycker att ett ideal är.
Jag behandlade det som en misshandelsrelation.
Jag fick smyga ut. Jag fick ljuga.
Vid ett tillfälle ringde jag mamma och sa:
"Vi kommer kanske inte prata på några månader.
Vi pratar kanske aldrig igen. Du måste bara tro på
att jag försöker göra det rätta."
-Trodde du att de faktiskt kunde döda dig? -De sa att de skulle det.
Det är oerhört smärtsamt att se sig i spegeln
och inse att det är den man är.
Det är min djupaste tro att vi lever mitt i en traumapandemi.
Vi bor i en oerhört våldsam nation.
Sättet som många uppfostras på. Mobbning. Rasism.
Jag visste jag hade utsatts för sexuella övergrepp när jag var 14,
och bearbetade inte alls det.
Och en sak som jag kom att förstå om de skadliga effekterna av trauma,
är att man till slut ser världen som en till sin natur farlig och hotfull plats.
Så om det dyker upp nåt
som erbjuder en väldigt lättsmält förklaring för varför världen
ständigt känns farlig och hotfull för dig, så är det oerhört lockande.
Jag försöker inte ändra din politik.
Jag vill bara hjälpa dig att utvecklas,
att inte dehumanisera andra människor, och att inte ta till våld
som ett uttryck för det som händer och de rädslor du har i ditt liv.
För mig är det målet.
Är du optimistisk?
Miljardtals dollar spenderas på att exploatera vår rädsla
och försöka hindra oss från att hoppas.
För ett hopplöst folk är lättmanipulerat och lättkontrollerat.
Men ett hoppfullt folk är ett mäktigt folk.
Hoppfulla människor kan flytta berg för att de tror att berg kan flyttas.
Och i USA har vi verkligen berg som vi behöver flytta.
Så jag känner en skyldighet att hoppas.
Den dristighet som krävdes för er två
att hitta er väg ut, är verkligt inspirerande.
Jag tror verkligen att ju fler som kan träffa er och höra er,
desto större positiv inverkan kommer ni att ha.
SAMS NYLIGA VITTNESMÅL MOT ORGANISATÖRERNA AV UNITE THE RIGHT
HJÄLPTE TILL ATT SÄKRA 25 MILJONER DOLLAR I SKADESTÅND FÖR OFFREN.
Med vingarna utspridda. Som ett nytt kapitel…
TATUERARE
Jag älskar den.
Vi kan ha viktiga samtal och stifta lagar, men i slutänden
är det de personliga relationerna som är viktigast
för att nån ska känna tillit nog för att gottgöra och börja ett nytt liv.
-Vi behöver både och. -Ja.
Kvinnorna vi har träffat gjorde mig väldigt hoppfull.
Kvinnor som tar sig an svåra problem men som själva är hoppfulla,
annars skulle de inte vakna varje dag, säga sin mening och stå upp
och göra skillnad så som de gör.
-En övertäckning… -Okej, schyst.
Hej, Shannon!
Hej!
Jag ville bara ringa och säga hur stolt jag är.
-Jag är här och hejar på dig! -Okej, är du redo?
Oj! Så fin.
Jag har ingen vit makt-tatuering längre.
-Jippi. -Den är borta.
Jag älskar den.
Ibland bryter historierna inte igenom negativiteten, cynismen och pessimismen.
Vi har ett ansvar att vara hoppfulla.
För om de kan vara hoppfulla, hur kan jag låta bli att vara det?
Exakt.
TILL MINNE AV LÖJTNANT RICHARD COLLINS III, 23
OCH HEATHER HEYER, 32
Undertexter: Kristina Donnellan