-Hej, goddag. -Hej. Hvad skal du have?
Kaffe med mælk, tak.
-Kaffe med mælk? -Ja.
-Bare sort, tak. -En kaffe.
-Meget mælk. Ja. -Meget mælk.
-Er du Chelsea? -Ja.
Det er for vildt!
-Vent, tager du ikke din kaffe? -Jeg har nerver på.
-Du glemte din kaffe. -Glem ikke din…
Det er din kaffe. Ikke?
-Værsgo. -Tak, skat.
Mange tak.
Farvel. Hav en god dag.
Det har altid undret mig, eftersom både din far og jeg er advokater,
at du aldrig har haft lyst til at læse jura.
Men jeg elskede at diskutere med dig som barn.
-Du var blevet en god advokat… -Også som voksen.
…for du elskede at diskutere.
Men du kunne da lide at se Law and Order med din bedstemor?
Bedstemor og jeg så Law and Order,
mens hun kørte på sin… sin motionscykel.
Og jeg løb på løbebåndet ved siden af hende.
I Law and Order
bliver sagerne altid løst, skurkene bliver altid fanget,
-og de begår ingen fejl. -Nej.
Men vi ved jo…
-At det ikke er sådan i det virkelige liv. -…det ikke er sådan.
Bliv ved.
Jeg sagde: "Rør dig ikke," og tacklede en fyr.
Det er en af grundene til, at jeg kæmper så hårdt.
Jeg er bare så glad!
Vi skal til en workshop i historiefortælling
med Mariska Hargitay, stjernen i Law and Order: SVU.
I det virkelige liv er hun talskvinde for voldtægtsofre.
Mariska ved, hvor vigtigt det er at fortælle sin historie og blive hørt.
-Du godeste! Det her er vildt! -Hej.
I kan umuligt være gladere end mig.
-Det er jeg! -Åh, du milde.
Jeg har lyst til at hoppe op og ned.
Det er det perfekte sted. Et godt sted at mødes.
-Jeg har faktisk filmet her. -En forfølgelsesscene?
-Talte du med nogen? -Det var en afhøring.
Jeg kom ind i min uniform, viste dem politiskiltet
-og stillede et par spørgsmål. -Skulle du ikke løbe?
Så sagde jeg: "Rør dig ikke," og tacklede en fyr.
Men det skal vi ikke i dag.
-Nå, hvorfor ikke? -Skal vi?
Bare du siger til,
-så må du gerne tackle mig. -Fint.
Begynd med højre hånd. Kom så.
To, en. To, en. To, en. To, en. En, en, en, en.
Ja. Se bare.
Nu er vores krop blevet løsnet, og vi er klar til at fortælle historier.
Historiefortælling på The Moth handler om at ændre sit liv.
ANNA ROBERTS INSTRUKTØR I HISTORIEFORTÆLLING
Det handler om forandring.
Vi går til næste øvelse, sig, hvad der falder jer ind.
SARAH AUSTIN JENNESS FILMPRODUCENT
"Engang var jeg, men nu er jeg."
Det kan gøres på så mange måder.
SKUESPILLER OG GRUNDLÆGGER AF JOYFUL HEART-FONDEN
Engang troede jeg, at alle var bedre end mig,
men nu ved jeg, hvad jeg kan bidrage med.
Flot.
-Det er godt. -Stort juhu.
Det kan vi lide.
Lad os se. Engang gik jeg i nederdel.
Den er god!
-Og nu… -Ja!
Og nu tror jeg ikke, jeg har haft en på siden 1999.
Da jeg var førstedame, tog jeg til Brasilien.
Jeg havde en slags førstedame-tøj på, jakke og nederdel.
Vi fik os en god snak. Journalisterne kom ind.
De kom til et kort pressemøde med et stort opbud af fotografer.
Vi afsluttede mødet. Vi afsluttede besøget.
Jeg tager hjem til Det Hvide Hus.
Og nogen har taget et billede op under min nederdel…
…og har reklametavler
i Rio med reklamer for et bestemt trussemærke.
Milde himmel.
Man kunne ikke se hele vejen op, men det var jo antydet.
Det ændrede min måde at tænke på.
Og da jeg stillede op til præsidentvalget, tænkte jeg: "Det må ikke ske."
-Tag uniform på. Så… -Eliminer risikoen.
-Wow. Du godeste. -Det er noget af en forandring.
Sådan.
Jeg lærte lige noget nyt om min mor.
I din professionelle karriere spiller du en stærk og målrettet person,
der skal ud og opklare forbrydelser og bringe skurkene for retten.
Hvad bruger du det til? Er det nyttigt?
Tja, det er… det var en meget interessant og uventet oplevelse
med SVU, for programmet fortalte historier om voldtægt
hver eneste dag på TV hjemme i folks stuer.
-Så selve emnet… -Det blev synligt.
Synligt. Dette emne, der traditionelt blev fejet ind under gulvtæppet.
Man troede ofrene.
Det er vigtigt. Præcis!
Der er ikke noget at tage fejl af,
og man viser folk, at retfærdigheden kan ske fyldest.
Chelsea, det er noget af det, jeg hører mest.
"Gid du var efterforsker på min sag."
-Det er… Det er hjerteskærende. -Det… Ja, det er hjerteskærende.
Da jeg i sin tid fik rollen, tænkte jeg:
"Jeg må hænge ud med politiet."
Men da jeg så gennemførte dette træningsprogram,
"Modvirk seksuel vold" hed det,
gik træningen først og fremmest ud på at lytte.
At nogen hører ens historie
er det første skridt på vejen til… retfærdighed.
Det kan jeg lide.
Som offer for vold i hjemmet og som mentor for piger i nærsamfundet
fandt Katrina også styrke i at lytte.
Jeg er på vej for at møde hende og nogle af hendes piger
til en time i selvforsvar.
MEDBORGERCENTER
-Hej! -Hej!
-Må jeg kramme dig? -Jeg vil også kramme dig.
Okay, godt.
Jeg har kun fået en time i selvforsvar…
-Det har jeg ikke. -…og det var for 20 år siden.
GRUNDLÆGGER AF YOUNG LADIES OF OUR FUTURE
Så får vi jo tæsk i dag.
Jeg gør mit bedste.
Falder du, får jeg dig op, og omvendt. Okay?
-Til hver en tid. -Okay. Kom så.
Fem. Fire. Bliv ved. Bliv ved. Bliv ved.
-Tre. To. -Sådan. Bliv ved.
-Stop! -Bliv ved.
-Det er så sjovt. -Okay, piger!
Vis mig jeres kamppositur.
Jeres udgangspositur. Okay?
-Sæt i gang! -Nej!
Young Ladies of Our Future er et kursus
til udvikling af selvrespekt, selvbevidsthed,
ernæring, meditation, antivold.
Brownsville var et kvarter,
jeg følte havde brug for mere opmærksomhed.
Der bor mange udsatte børn.
Har ingen af jer fået timer i selvforsvar før?
Nej.
Nej. Var det, som I forventede?
Jeg troede, der ville komme fyre i de der dragter,
og at vi skulle angribe dem.
Det var ikke skræmmende nok. Er det det, du mener?
Jeg var bange engang i Little Rock, da jeg var teenager, og…
Vi havde metaldetektorer på skolen,
fordi der var så mange skydevåben i det nabolag.
Hvad ville I ændre ved jeres skoler?
Der er brug for metaldetektorer på vores skole,
for folk bliver stukket ned eller dræbt i skolerne…
…på toiletterne og alle vegne. Så jeg er ret bekymret.
Jeg ønsker retfærdighed for andre mennesker,
fordi jeg ikke selv blev retfærdigt behandlet.
Min ekskæreste var fængselsbetjent i fængslet på Rikers Island.
Han var i ordensmagten. Så det var ret sejt.
Men det var et voldeligt forhold.
Jeg besluttede at gå fra ham.
Den 9. januar 1993
havde min ekskæreste og jeg en samtale.
Jeg havde min yngste datter på armen, og jeg var også gravid.
Jeg havde været inde og lægge den mindste i seng,
og da jeg kom tilbage, rettede han en pistol mod mig.
Og han sagde: "Nu skal du dø, kælling."
GERNINGSSTED
Jeg blev skudt ti gange.
NEW YORK TIMES 11. JANUAR 1993
Jeg kom ud af komaen.
MAND SIGTET FOR SKYDERI
FÆNGSELSBETJENT ANHOLDT
Det første, jeg spurgte til, var det barn, jeg ventede.
FOR AT HAVE SKUDT KVINDE
Lægen forklarede, at mit barn ikke havde overlevet.
Han levede i to timer.
Det er min historie.
Mariska, noget, jeg altid har håndhævet,
er at behandle folk, der har oplevet forfærdelige ting
-som overlevere og ikke ofre. -Ja.
-Så de ikke bliver defineret af de… -Præcis.
…valg, som nogen traf, da de tog noget fra dem.
Præcis. Når nogen bliver frarøvet deres ur eller deres bil,
vil vi gerne have, folk tror os. Vi ønsker respekt og at blive hørt.
Når nogen bliver frarøvet en del af deres krop,
ønsker de det samme.
Præcis.
Og det er, hvad… vores vision for Joyful Heart var. At jeres…
overlevelse er… noget, der skal hyldes.
Det er den magt, I har.
Først for nylig er jeg begyndt at fortælle folk, at jeg er blevet voldtaget.
Og jeg føler mig så
taknemmelig for at kunne sige det.
Selvom det var en lang rejse for mig,
selv for mig, at kunne stå frem med det.
Men nu siger jeg: "Det, der overgik mig, definerer mig ikke."
-Ja. -Se på mig, som jeg er i dag.
Når man sidder sammen i et lokale
og lytter til en, der fortæller sin sande, personlige historie,
noget, der betyder noget for personen. Noget vigtigt,
så er det en livsændrende oplevelse.
Er der nogen, der melder sig frivilligt?
Okay.
-Fint. Okay. -Tak.
Min mor døde, da hun var 34.
Og min bedstefar døde, da han var 34.
Så da jeg fyldte 34…
Jeg var så bange for den dag, for det betød måske,
at jeg ville blive den næste.
Og jeg skulle på en dejlig tur.
Jeg blev inviteret af nogle af mine kunstnervenner
til at køre samlet på motorcykel
til Las Vegas for at se Cirque du Soleil.
De var afslappede, skøre hippie-typer.
Og jeg sagde,
jeg tager med, hvis jeg må tage bilen.
Vi har kørt i cirka to en halv time, og alle siger:
"Mariska, du er alt for forsigtig."
Og jeg svarede: "Ved I hvad? Jeg vil ikke leve i frygt."
Så jeg hoppede på motorcyklen, og vi kører derudad.
Og efter måske 30 sekunder
var der en pige, der kørte en af bilerne der kiggede på sin mobiltelefon,
og hun ramte min motorcykel.
Alt stoppede. Og jeg fløj gennem luften.
Jeg tænkte: "Wow, utroligt.
Nu dør jeg, som de gjorde."
Og så landede jeg på jorden og indså, jeg var i live.
At jeg ikke slæbte rundt på fortidens karma.
Og der begyndte livet for mig. Ja.
Hold da op.
Wow!
Okay, endnu et par slag!
Det går fint.
Fem. Fire. Bliv ved. Bliv ved. Bliv ved.
-Tre. To. -Flot. Bliv ved.
-Stop! -Bliv ved.
Da jeg kom ud af komaen,
fortalte lægen og personalet mig, at jeg ikke længere kunne gå.
Jeg kunne ikke tale. Jeg kunne ikke leve et normalt liv.
Men jeg fik en fysioterapeut.
Og han fortalte mig… Han mente, jeg kunne lære at gå igen.
Jeg sagde til ham: "Jeg kommer aldrig til at gå igen.
Lægerne har sagt, jeg ikke kommer til at gå igen."
Og han sagde: "Det tror jeg ikke på.
Noget siger mig, at du klarer det."
Og da jeg tog det første skridt,
kunne intet stoppe mig.
Fortæller ingen det, ved man ikke,
at man ikke bør blive i et voldeligt forhold.
Man skal ikke blive i et dårligt forhold.
Du bad vel om hjælp, ikke?
-I de voldelige situationer. -Jeg bad flere gange politiet om hjælp.
Og kom de så?
De kom, men de hjalp mig aldrig, fordi han var betjent.
Hvad enten jeg havde et blåt øje eller en flækket læbe,
viste han dem bare sit skilt, og så sagde de ikke noget til mig.
De gik bare deres vej.
Til sidst svigtede retssystemet mig også.
Han fik ti år.
For at skyde dig ti gange.
For at skyde mig. Han fik et år for hver kugle.
Føles det retfærdigt?
Det er ikke retfærdigt. Det kan det umuligt være.
Men alligevel blev du betjent.
Jeg blev alligevel betjent
for at blive i stand til at give den hjælp, jeg ikke fik.
Men hvad siger du så til unge mennesker, der mener,
at politiet har svigtet her i landet?
Det har svigtet. Det, jeg siger, er, at man kan gå ind i politiet
og dermed få indflydelse, Man kan selv… gøre noget ved det.
Vi har brug for politiet, for folk begår jo forbrydelser.
Men politifolk lærer ikke at håndtere psykiske problemer.
De oplæres ikke til at håndtere
mennesker, der er udsat for partnervold.
Politiet skal ikke kunne alt.
Godt.
Jeg sagde til min chef: "Jeg vil gerne starte et mentorprogram."
Han syntes, det var en god idé.
Ånd dybt ind endnu en gang
og ånd ud gennem munden.
Og ryst så det hele løs.
-Mange tak. -Det var godt. Tak.
Miss Katrina lærte os,
hvilken slags mennesker vi bør omgås.
Kunne I bruge det?
De er gode til at tackle min syge holdning.
Jep.
Den her gruppe hjalp mig med at få tillid til mig selv.
Den fik mig til at blive mig selv.
Og den viste mig, at der er mange muligheder for os piger
for at hjælpe andre her i nærsamfundet og sådan. Så, ja.
Og jeg har fået nye venner.
Især hende den irriterende her.
Husker I, Carmen slet ikke sagde noget i begyndelsen?
Hun var meget stille.
Hun sagde ikke en lyd, men se dig nu.
Hun har fået lakeret negle.
-Hun driller folk. -Ja. Hun driller folk.
Så jeg er stolt af dig, skat. Jeg er stolt af jer alle sammen.
Ligesom Katrina har Brittany set forskellige sider af retssystemet.
Hun arbejder som advokat og er fortaler for benådning
af mennesker, der er uretfærdigt dømt.
Hun er selv datter af en kvinde, der har siddet i fængsel.
-Hej. Hvordan går det? -Hej.
-En fornøjelse. -Godt.
Vi går ind i Refoundry for at høre mere om, hvad de laver.
Fint. Jeg elsker navnet "Refoundry".
BESTYRELSESMEDLEM, REFOUNDRY
Refoundry mindsker ny kriminalitet og arbejdsløshed
for folk, der forlader fængslet.
Dette er Gene.
HÅNDVÆRKSMESTER OG IVÆRKSÆTTER
Han er fra vores første gruppe i New York,
han er håndværksmester,
og han vil vise jer, hvordan man laver nogle ting.
I damer skal lave en vinreol.
-Okay. -Fint.
I får lidt bejdse, så træet ser ældet ud.
-Skønt. -Okay.
Den ene af jer pensler det på, den anden tæller til fem og tørrer af.
Hvad sker der, hvis vi tæller til syv?
Syv er også fint.
Er du den kreative type, Brittany?
Jeg måtte være yderst kreativ i mine retssager.
Ja! Det er man nødt til. Præcis.
Du er en af pionererne indenfor denne bevægelse.
ADVOKAT OG SOCIAL IVÆRKSÆTTER
Jeg siger altid, at jeg talte for benådning, før det blev sejt.
Jeg har fået 36 livstidsdømte på fri fod.
Fortæl os lidt mere om din baggrund.
Jeg har altid villet være advokat. Som Clair Huxtable.
Du milde, ja.
Men hvor jeg voksede op i det landlige Østtexas,
er der ikke mange advokater og bestemt ingen, der ser ud som mig.
Så den drøm tabte jeg af syne for en stund.
Min mor sad i fængsel dengang,
så jeg prøvede at klare mig sammen med min søster.
Jeg sagde bare: "Hør, jeg overvejer at søge ind på jurastudiet."
Jeg hørte om loven mod narkotikamisbrug fra 1986.
Vi må ikke se mildt på narkotikamisbrug og pushere.
PASTOR CECIL WILLIAMS
Vi kommer til at se et stort antal fattige,
og især sorte, blive arresteret og sat i fængsel.
Flere velhavende hvide tog kokain i pulverform,
mens rygekokain var populært blandt farvede samfundsgrupper.
Og det gjorde, at et uforholdsmæssigt stort antal sorte og brune
blev fængslet for besiddelse.
Min mor var i fængsel. Hun var afhængig af rygekokain.
Min mor havde brug for rehabilitering, ikke fængsel.
Jeg siger altid: "Min mor blev stoffri trods fængslet,
ikke på grund af det."
Jeg husker, da jeg første gang besøgte min mor i fængslet,
og vi sad på hver sin side af en glasrude.
Det, der virkelig greb mig den dag,
var at se et lille læbeaftryk på glasset,
hvor et lille barn havde prøvet at nå sin mor, før jeg kom.
Det fik mig til at bryde sammen.
Når et menneske kommer i fængsel, sidder hele familien i fængsel.
Det er min personlige erfaring,
og derfor blev Girls Embracing Mothers til.
Med GEM ønsker vi at forebygge,
at en ny generation af piger havner i systemet,
men de skal også trives, ikke blot overleve.
Det var et enestående besøg. De havde frokost med…
PROGRAMANSVARLIG, GEM
…og de underviste, og de introducerede kunstterapi.
-Man kunne røre ved hinanden. -Ja.
De anbringer en i et lokale modsat de normale fængselsbesøg,
hvor man går ind og sætter sig på den anden side af bordet,
og der skal man blive.
Under disse besøg er man i et stort lokale, og ens datter er der.
Man kan rede hendes hår og kramme hende.
Brittany, hvorfor er der ikke flere af de initiativer?
Altså… det virker så indlysende,
at der er et stort behov.
Det er nok, fordi vi har et retssystem her i landet,
der fokuserer mest på straf.
Man har i årevis håndteret kravet om lov og orden uhensigtsmæssigt,
og vi har tabt menneskeligheden af syne.
Angelica, fortæl os om, hvordan du nåede til, hvor du er i dag,
og også lidt om det arbejde, du gør nu.
Jeg blev narkoman i en tidlig alder. Et familiemedlem introducerede stofferne.
Sidste gang, jeg røg ind, var jeg stoffri.
Jeg var på ti års prøveløsladelse og kunne ikke få arbejde.
Ingen ville ansætte mig.
så jeg kunne ikke klare mine månedlige regninger.
Men jeg havde tre børn at forsørge.
Så da jeg kom for retten igen, dømte han mig til to år i fængsel.
TDC: TEXAS' FÆNGSELSVÆSEN
Dengang var min datter 11, og hun så sin mor ryge ind og ud.
Hun fik at vide, mor ville få det bedre, men det skete ikke.
Og hun havde fået nok.
De første besøg foregik i tavshed.
Så kom GEM-initiativet, og vi skulle løse en opgave sammen,
og hun gav efter og sagde:
"Mor, jeg kan ikke det her. Hjælper du mig?"
Som mor betyder det alt at høre de ord,
når du har længtes efter din datters anerkendelse.
Det skete kun takket være Girls Embracing Mothers,
der kunne vise mig en anden måde at leve på.
Hvordan får vi folk til at trives,
så vi kan bruge deres erfaringer til at hjælpe andre?
Det er derfor, jeg er så glad for at have Angelica her.
Hun er vores programansvarlige nu.
Det handler ikke kun om at få folk løsladt,
-men om, hvad de kommer ud til. -Ja.
Derfor er den økonomiske selvstændighed så vigtig en del af det.
-Ja. Det bør den være. -Vi skal have folk ud af den fattigdom,
der fører til voldsforbrydelser.
Du har bevist, at modellen fungerer.
Du får også støtte fra nogle fænomenale fortalere
som Kim Kardashian.
Hun så mig, og hun støttede mit arbejde
på et tidspunkt, hvor kun få gjorde det.
LOS ANGELES CALIFORNIEN
Det er ikke let at tage kampen op med uretfærdige domme.
Og da Kim hørte om Brittanys arbejde, følte hun trang til at hjælpe hende.
Og så satte Kim sig for at læse jura, så hun kunne gøre endnu mere
for at bidrage til større retfærdighed i vores retssystem.
Tænk over det. Hun har en enorm, global platform.
Flere hundrede millioner følgere.
Hundrede millioner. Det er næsten umuligt
-at fatte. -Fra alle kontinenter.
-Også Antarktis? -Garanteret.
-Hvordan går det? -Åh, du godeste.
-Hej. Og du? -Fint, tak.
-Ih, du milde. -Godt.
Kim, vi har begge haft advokater som forældre,
og jeg må indrømme, at som barn ville jeg ikke være advokat.
Ville du være advokat, da du var lille?
Så du på din far og tænkte: "Det er lige mig, det der"?
-Det gjorde jeg faktisk. -Virkelig?
Han havde alle mulige bøger om bevisførelse på sit kontor.
IVÆRKSÆTTER OG ADVOKATFULDMÆGTIG
Og udenfor badede mine søstre i poolen med alle vores venner og havde det sjovt,
mens jeg sad på hans kontor og bladrede i bøger om bevisførelse.
Det var skæbnen.
-Der er en årsag til alt. -På livets rejse.
Er I klar til et spil?
Hvad siger du, mor? Kim har jo juraen i frisk erindring.
Jeg ved det ikke. Det er unfair, for Kim har fordel.
Jeg måtte gå om et par gange, men det lykkedes.
Okay. "Under hvilke omstændigheder må man anvende vold med døden til følge
for at forsvare sig?" Ja?
Når man står overfor en dødstrussel,
eller hvis man mener, man er i overhængende livsfare.
"Hvad er forskellen på afpresning og røveri?"
Røveri er som regel en fysisk forbrydelse,
mens afpresning ikke behøver at være det.
Endnu et point til dig, mor.
-Mange tak. -Ja. Fint.
Korrekt.
Det klarede du godt, mor.
Tak, skat.
Kim, vi ville blandt andet tale med dig på grund af den indsats, du har gjort,
og dit engagement i at reformere straffesystemet.
Hvad lå bag din beslutning om at tage til Det Hvide Hus?
Jeg husker, jeg var til et møde i Roosevelt-salen.
Det var et møde om benådning,
og mine mentorer var der også.
De brugte alle mulige forkortelser…
-…som jeg ikke anede, hvad betød. -Hvor er dekoderen?
De siger: "JM", og jeg sidder og sms'er:
"Hvad er JM?"
Hun svarer: "Justitsministeriet," og jeg tænkte:
"Hvordan skal jeg vide det? Jeg har aldrig været her før."
Og så besluttede du at læse jura?
-I det øjeblik? -Ja.
-Skønt. Fantastisk. -Det var så pinligt.
Og selvom det tog mig halvandet år mere,
fordi jeg hele tiden dumpede…
Gav du ikke op.
Nej, jeg gav ikke op.
Mine børn var til stede,
hver gang jeg fik karaktererne. Så de så mig græde.
Men sidste gang, de så mig græde,
-var det glædestårer… -Ja. Glædestårer, ikke?
…fordi jeg klarede det.
En af grundene til, at jeg kæmper så hårdt,
er, at hvis mine børn skulle blive anholdt,
har de ikke lige så gode chancer som mig, hvis jeg blev anholdt.
-Heller ikke mine. Mine hvide børn. -Hvis du blev anholdt. Præcis.
Det er noget, der holder mig til ilden.
En historie er ofte mere vedkommende,
når den beskriver en ændring i perspektivet.
Man begynder at se anderledes på verden, eller man ser anderledes på sig selv.
Hvis tur er det så?
-Okay. -Fint.
-Din tur. -Jeg har en anden slags historie.
Godt, vi har brug for lidt… lidt forandring.
Det eneste, jeg ønskede i første klasse, var at blive behandlet som alle andre,
men samtidig at være mrs. Mitchells yndling.
Men så begyndte mine opgaver pludselig at forsvinde.
Jeg var god til at aflevere dem i tide,
netop fordi jeg ville indynde mig hos mrs. Mitchell.
En dag i frikvarteret gemte mrs. Mitchell sig i klasseværelset,
og hun så en lille dreng tage opgaverne på mit bord.
Han viskede mit navn ud og skrev sit eget på dem
og afleverede dem som sine egne.
Den lille dreng fik forbud mod at gå ud i frikvartererne.
Nogle uger senere kommer den samme lille dreng hen til mig
i en fritime, en legetime.
Og han sagde: "Hør, Chelsea, du kan vist godt lide mrs. Mitchell."
Jeg svarede: "Jeg elsker mrs. Mitchell."
Han sagde: "Kender du den bedste kompliment, man kan give nogen?"
Jeg svarede: "Nej."
Og han sagde: "Fuck dig."
Så jeg gik hen til mrs. Mitchell og sagde: "Mrs. Mitchell, fuck dig."
Hun var rædselsslagen!
Og jeg begyndte at græde, for jeg vidste, at noget var gået helt galt.
Men jeg vidste ikke hvad.
Og i Little Rock-skoledistriktet
var korporlig afstraffelse stadig lovlig.
Jeg græd stadig, men jeg måtte lægge hænderne mod væggen i korridoren,
mens mrs. Mitchell gav mig et rap. Jeg troede, mit liv var slut.
Men da hun så havde straffet mig, gav hun mig et stort kram,
og sagde: "I morgen er der atter en dag."
Da jeg kom hjem, lærte mine forældre mig at bruge en ordbog.
Wow. Wow.
Fabelagtigt.
-Har du… Jeg må finde den dreng! -Den stride unge!
-Det er en skøn historie. -Ja.
Men jeg tror, at det, det rører mig mest,
er, at hun krammer dig bagefter
og siger, at i morgen er der atter en dag.
INSTRUKTØR I HISTORIEFORTÆLLING
Det er en forsikring om, at man ikke er ondsindet.
Sådanne historier er en slags skabelseshistorier,
hvor vi virkelig lærer noget,
eller noget bliver åbenbaret for os, eller…
De er en slags byggeklodser, der gør os til dem, vi er i dag.
Strafferetsreformen er et vanskeligt emne.
På den ene side giver din platform dig et bredt publikum.
På den anden side fremhæver den dig og gør dig til skydeskive.
Hvordan har dine følgere reageret?
Er der visse emner, hvor man ser reelle dønninger på de sociale medier?
En kendis får måske nogen til at ændre mening,
og det kan af og til give bagslag.
Så jeg prøver altid at finde den rette strategi.
Når jeg så beslutter at involvere min fanbase på de sociale medier,
føler de sig engagerede. De vil gerne hjælpe.
En af de vildeste dage, var da der skulle foregå en henrettelse.
Jeg lægger alt ud på de sociale medier.
ORDSPROGENES BOG 24,11: RED DEM, DER FØRES TIL DØDEN,
OG DEM, DER VAKLER TIL RETTERSTEDET, SKÅN DEM DOG!
Men så skulle jeg prøve tøj for Skimms.
Jeg skal afprøve makeup, fordi jeg skal godkende et produkt,
og vi skal nå det hele indenfor en time.
#LADOSREDDEBRANDON
Denne mand bliver henrettet. Og jeg græder, mens det hele står på.
#BRANDONBERNARD BØR IKKE HENRETTES:
1. HAN VAR 18 ÅR. 2. DET VAR IKKE HAM, DER SKØD.
Mine børn kommer løbende: "Mor, hvorfor græder du?"
Og jeg sætter ham på medhør, så han kan tale med mine børn.
2 TIMER TIL BRANDONS HENRETTELSE.
Det er hans sidste time, og jeg vil dele den med folk,
så de indser, at der er et menneske bag denne henrettelse.
Der er familier bag henrettelsen.
Og til tider er det lykkedes os at forhindre en henrettelse.
Andre gange kunne vi ikke.
BRANDON VAR ET VIRKELIG DEJLIGT MENNESKE.
DETTE MÅ ÆNDRES: VORES SYSTEM ER SYGT
Det er utroligt, at jeg ikke tidligere bemærkede disse uretfærdigheder.
Du havde dejlige forældre,
der lærte dig meget om verden tidligt i livet.
Og som forventede, jeg havde en mening om den.
At have en mening giver styrke og lærer en utroligt meget.
Ingen spurgte til min mening om ting som…
Jeg vidste intet. Jeg levede i en boble i Beverly Hills.
Sådan skal mine børn ikke vokse op.
Da jeg var barn, blev min onkel Roger anholdt
og fængslet for at sælge kokain til en betjent under dække.
Jeg tror, den oplevelse gjorde stort indtryk på mig,
for han havde altid kun været kærlig overfor mig.
Jeg måtte forholde mig til, at en, jeg kendte som god,
havde gjort noget, der ikke var godt,
men at det ikke burde afgøre resten af hans liv.
Afgjort ikke.
Ikke for at sige, at de ikke fortjener fængsel.
Når man arbejder med reformen,
tror folk, det betyder, man ikke forholder sig nær så strengt til forbrydelser,
-som man bør. -Jeg er enig.
Kan vi ikke få flere rehabiliteringscentre fremfor fængsler?
Man kasserer folk, der faktisk gør en indsats.
Folk bør have en chance til.
YUROK-STAMMEN CALIFORNIEN
Vi er i det nordlige Californien,
et af de smukkeste steder i verden.
Jeg skal besøge dommer Abby,
der er ved at udarbejde et særskilt stamme-retssystem
baseret på Yurok-stammens værdier og kultur.
Hun mener, vi skal koncentrere os om at rette op på samfundet,
ikke om blot at straffe folk.
Vi andre kan sikkert lære noget af dette om,
hvordan retfærdigheden forstås og sker fyldest på forskellige måder.
Sådan gør vi ikke.
-Gør vi ikke sådan i retten? -Nej.
Goddag.
Goddag. Velkommen.
Wow, hvor er det skønt.
Hvordan vil du helst tiltales?
-Hillary er fint. Ja. -Så siger vi det, godt.
-Har du nogensinde fået agernsuppe? -Nej. Jeg er spændt.
YUROK-ÆLDSTE, SPECIALIST I OPSØGENDE ARBEJDE
Vi gør den ekstra lækker for din skyld.
Du får endda en lille sten.
Okay.
Det er ikke fastfood.
-Hvis du var i tvivl. -Nej.
Jeg har vist fået det hårdeste agern på kernen… egnen.
Hvilke indgreb er det så, der virker?
Selve retssystemets indretning gør,
at der hverken er vindere eller tabere, for man skal jo leve side om side.
Så det skal gøres relevant i forhold til folks kultur.
Samfundet skal opbygges. Og det gør disse initiativer.
SEAN O'NEILL YUROK-STAMMEMEDLEM
Jeg blev dommer i San Francisco
efter at have været delstatskommissær i flere år.
I begyndelsen sagde folk: "Du kan ikke være dommeren,
for du kender ham her, og du kender hende her."
Jeg svarede: "Jeg kender alle, og I kender mig.
Hvad er det, I vil sige?"
DOMMER ABBY RETSPRÆSIDENT
Tror I, vi for 500 år siden løb rundt langs floden
for at finde en fremmed, der kunne løse vores problemer?
Jeg kender delstatsstrukturen
og den føderale struktur,
og jeg følte ikke, det var en struktur, der passede til os.
Dette er mit hjem, og jeg så det som mit formål.
Jeg måtte gøre, hvad jeg kunne for at skabe en struktur,
der vil leve videre efter mig og blive, hvem vi er.
Sundhedsretten er et sted, hvor folk får hjælp,
hvis de har problemer med stoffer eller alkohol.
Vi hjælper dem med at finde en løsning ikke blot på det problem,
men vi ser på dem og spørger: "Har du brug for anden hjælp?"
Det her er som et bregne-supermarked,
hvor man end ser hen, er der nogle gode.
Laura er Yurok-rettens kulturansvarlige.
Hun knytter de medlemmer, der er i sundhedsretten, til vores kultur igen.
Min datter ved lidt om kurvefletning.
Vi høster udelukkende de bedste bregner,
og så bruger vi kun den inderste del af bladet til kurvene.
Alene det at være ude…
SUNDHEDSRETS-KLIENT
At kunne tage mine døtre med
og arbejde sammen med dem er en velsignelse.
Det kunne jeg ikke før, fordi jeg stadig var afhængig, så…
Jeg tror, at al afhængighed stammer fra traumer.
Historietraumet og generationstraumet.
Det er ingen undskyldning,
men det er… Vi må forholde os til virkeligheden.
Yurok-ordet for politi betyder direkte oversat "mænd, der stjæler børn",
for engang kom de og stjal børnene.
De satte børnene i kostskoler.
Der fandt mishandling sted, og holdningen var, at indianerne skulle dræbes.
Der blev dumpet en masse alkohol i de indfødte samfund
for at få modstanderne til at tie.
Efter invasionen sad vi tilbage med former for adfærd, vi ikke så før.
Vi må gøre op med de adfærdsmønstre.
Det er svært at bede om hjælp.
Før jeg besluttede at blive stoffri,
følte jeg, at vi havde opbrugt al vores hjælp til familien
og var blevet afvist. Det gjorde det svært.
Ja. Jeg har en historie om en fugl.
Yurok-historien om den lille fugl. Kender du den?
Den har en brækket vinge,
og den kan ikke flyve sydpå for at overvintre med sin familie.
Den er i skoven.
Den ville finde et sted at overvintre, et sikkert sted.
Den lille fugl går til egetræet og synger en sang som gave.
Den spørger: "Må jeg være hos dig,
for min vinge er brækket, og jeg kan ikke tage med min familie?"
Egetræet svarer: "Jeg har alt for travlt til det."
Den lille fugl siger: "Åh, okay."
Den er meget ked af, at ingen vil hjælpe den.
Men så går den til rødtræet.
Og det siger: "Ja da, kom op til mig."
Og så kommer Skaberen ned og går til rødtræet og siger:
"Du vil blive det længstlevende og største træ i skoven
som tak for din gerning. Du ved, hvordan man lever livet."
Så går han til egetræet.
"Fra nu af vil du få agern,
og du skal brødføde alle mennesker.
Fordi det et er vigtigt."
Af denne historie kan vi lære, at vi alle har ansvar
for at passe på og sørge for hinanden.
Alene den støtte, jeg har fået af stammen
og de kulturelle aktiviteter, vi udfører,
får mig til at føle, at jeg hører til her,
og at der er ligevægt.
At kunne være i dag her for mine børn
og undervise dem spiller en stor rolle i min helingsproces.
Ja, følelsen af at høre til er altafgørende.
Ja.
Og det er egentlig… Altså, du prøver egentlig
at grave ned til rødderne af folks tilhørsforhold.
Du spørger: "Hvad er din oprindelseshistorie?"
Hvad var dit traume? Hvad må du leve med?"
Det giver bare så god mening, men sådan gør vi ikke.
Ja, og alt det andet gode, ikke?
Der er masser af godt.
-Hvor skal vi hen? -Over til bålstedet.
Tænk, at man kan gøre det i en kurv. Det er forbløffende.
Og den tykner. Det er faktisk ret…
-Pas på. Okay. -Sådan, en til.
KULTURBÆRER OG ÆLDSTE
De små dér sætter sig fast. Man skal røre hele tiden.
-Ja, blive ved… -Ser du den der?
-Ja. -Jeg må hellere tage gryden,
nej, rørepinden fra dig.
Godt gået, Bert.
Jeg kan virkelig godt lide måden, I forholder jer til det på.
Vi har sundhedsklienter, der har en universitetseksamen,
og som alligevel kommer tilbage,
fordi de føler, de har brug for den ekstra støtte
eller for at blive favnet af fællesskabet.
Og…
Hvad?
Det var en af de anklagede, så…
Der er bred enighed. Ja.
Er I stødt på mennesker, som det her ikke virker på?
Uanset, hvad I gør.
Ja, vi har sager, der kører i tre, fire eller fem år.
Jeg stopper ikke.
Man må ikke give op.
Man må bare fortsætte, blive ved og ved.
Jeg tror, alle ved, at man ikke kan straffe sig
til fred og ro, sikkerhed og tryghed.
Det fungerer hverken med børn eller systemer.
Så vi må tage ved lære af alt det, I gør.
Jeg kan ikke takke jer nok, så
tak, fordi I ville tale med mig. Tak for alt det, I gør.
Det, dommer Abby har udrettet her,
er at skabe et system, hvor alle fokuserer
ikke blot på den enkeltes ansvar,
men på fællesskabets ansvar for den enkelte.
Tusind tak.
Piger, ved I, hvorfor Skaberen skabte Yurok-folket?
Nej.
Ikke? Vores eneste formål i livet er at genskabe Jordens balance.
Ved at fjerne det dårlige og fremhæve det gode
tror vi, at vi bringer verden
-tilbage i balance. -Balance.
Det er smukt, men det er også et stort ansvar
for os, for vores eksistens og for verden.
"Dracula angriber Van Helsing,
og Van Helsing tager en flaske med vievand frem og kaster det efter Dracula.
Kan Van Helsing forsvare sin handling med, at det var selvforsvar?"
-Ja. -Tryk på knappen.
-Ja. -Nej.
-Jo. -Nej.
Når faren for angreb er drevet over,
kan selvforsvar ikke længere bruges som undskyldning.
En vampyr kan altid angribe.
Du tager fejl.
I to er lige opsatte på at vinde.
Jeg favoriserer ingen.
Tekster af: Ulla S. Qvistgaard