- Dobrý, ako sa máte? - Čo si dáte?
Kávu s mliekom.
- S mliekom? - Áno.
- Čiernu, prosím. - Jedna káva.
- Veľa mlieka. Áno. - Veľa.
- Vy ste Chelsea? - Áno, madam.
Neverím!
- Nezabudli ste si kávu? - Taká som nervózna.
- Zabudli ste. - Nezabudnite...
To je vaša káva, však?
- Páči. - Vďaka, drahá.
Ďakujeme veľmi pekne!
Dovidenia. Pekný deň.
Vždy som sa čudovala, že si neprejavila záujem o štúdium práva,
hoci sme my s ockom právnici.
Ale veľmi rada som sa hádala.
- My že budeš dobrá právnička... - Dospelá.
...lebo si sa rada hádala.
Nesledovala si s babičkou rada Zákon a poriadok?
Sledovali sme to,
keď babka cvičila na elektrickom bicykli.
A ja som vedľa nej behávala na páse.
Vo svete Zákona a poriadku
sa všetky zločiny vyriešia, zloduchov vždy chytia
- a neurobia sa chyby. - Správne.
No vieme...
- Že to nie je reálne. - ...že to nie je reálne.
Pokračuj.
Vravím: „Stoj,“ a zložila som ho.
Jednej z dôvodov, prečo tak tvrdo bojujem.
Tak sa teším!
ŽENY S GURÁŽOU HĽADAJÚ SPRAVODLIVOSŤ
Ideme na workshop rozprávania príbehov
s Mariskou Hargitayovou zo Zákona a poriadku,
ktorá v reálnom svete obhajuje obete sexuálnych útokov.
Mariska vie, že vyrozprávanie vášho príbehu a vypočutie má skutočnú moc.
- Bože! Toto je skvelé! - Dobrý deň.
Ja sa teším viac.
- Ja! - Božemôj.
Aj ja by som mala poskakovať.
Dokonalé miesto na stretnutie.
- Natáčala som tu. - Sledovali ste niekoho?
- Rozprávali sa? - Vypočúvala.
Prišla som, ukázala odznak,
- položila otázky. - Museli ste bežať?
Vravím: „Stoj,“ a zložila som ho.
Ale to dnes neurobíme.
- Prečo nie? - Môžeme?
Upozornite ma a môžete
- ma zložiť. - Dobre.
Začnite pravou rukou. Teraz.
Dva, raz. Raz, raz.
A teraz pozrite.
Máme rozohriate telá a môžeme začať rozprávať príbehy.
Pri rozprávaní príbehov v The Moth dochádza k životnému zlomu.
LEKTORKA ROZPRÁVANIA PRÍBEHOV
Ide o zmenu.
Ďalšie cvičenie bude o tom, čo vám napadne ako prvé.
VÝKONNÁ PRODUCENTKA
„Bývala som zamračená, a teraz som bezoblačná.“
Existuje toľko spôsobov, ako to urobiť!
HEREČKA, ZAKLADATEĽKA NADÁCIA RADOSTNÉ SRDCE
Myslela som si, že všetci sú lepší než ja,
no teraz viem, čo prinášam k stolu.
Jéj.
- Skvelé. - Jéj.
Krásne.
Pozrime sa. Kedysi som nosila sukne.
Úžasné!
- A... - Áno!
A sukňu som už nemala oblečenú asi od roku 1999.
Ako Prvá dáma som navštívila Brazíliu.
Mala som oblečený kostým hodný Prvej dámy.
Dobre sme sa porozprávali. Prišla tlač.
Bolo to dovolené, takže tam bola kopa fotografov.
Stretnutie sa skončilo a rovnako aj návšteva.
Vrátila som sa do Bieleho domu
a zistila som, že urobil fotku spod mojej sukne.
V Riu sa objavili
billboardy na predaj istej značky spodnej bielizne.
Bože.
Nebolo vidieť všetko, ale dalo sa to domyslieť.
Ovplyvnilo to môj pohľad na vec.
Chystala som sa kandidovať a také veci som nepotrebovala.
- Daj si nohavicový kostým. - Preč s tým.
- Teda. - Poriadna zmena.
Výborne.
Zistila som o mame niečo nové.
V profesionálnej kariére ste silná, odhodlaná osoba,
ktorá rieši zločiny a privádza zločincov k spravodlivosti.
Ako s tým nakladáte? Ako vám to pomáha?
No... Zákon a poriadok bol pre mňa veľmi zaujímavou, nečakanou cestou,
vďaka ktorej sa príbehy sexuálnych útokov
vyrozprávali v obývačkách domácností.
- Tak... - Zviditeľnilo ich to.
Zviditeľnilo. Väčšinou totižto takéto veci zostávali pod kobercom.
Ľudia začali veriť obetiam.
To bolo zlomové. Áno!
Ukázali ste ľuďom, že za tým je viac, takže nezlyhala predstavivosť.
Chelsea, práve to počúvam najčastejšie.
„Kiežby ste vyšetrovali môj prípad.“
- Láme mi to srdce. - Áno, láme to srdce.
Keď som dostala túto rolu,
vravela som si, že musím tráviť čas s policajtmi.
No potom som si prešla výcvikom IPSN
– Intervenciou pri sexuálnom násilí,
ktorý bol zameraný v prvom rade na počúvanie.
Mať niekoho, kto dosvedčí váš príbeh,
je začiatkom... spravodlivosti.
Úžasné.
Katrina je obeťou domáceho násilia a mentorkou dievčat
vo svojej komunite. Zistila, akú silu má vypočutie.
Práve sa mám stretnúť s ňou a jej dievčatami
pri hodine sebaobrany.
KOMUNITNÉ CENTRUM
- Ahoj! - Ahoj!
- Môžem ťa objať? - A ja teba?
Super.
Bola som len na jednej hodine sebaobrany...
- Ja na žiadnej. - ...pred 20 rokmi.
ZAKLADATEĽKA SLEČNY NAŠEJ BUDÚCNOSTI
Takže dnes nám to ukážu.
Budem sa snažiť.
Ak spadneš, zdvihnem ťa. A ty zase mňa. Dohoda?
- Vždy. - Dobre. Poďme.
Päť. Štyri. Pokračujte.
- Tri. Dva. - Ide ti to. Pokračuj.
- Čas! - Pokračuj.
- To bola sranda. - Tak dobre!
Ukážte mi svoj bojový postoj.
Pripravený postoj. Dobre?
- Idete! - Nie!
Slečny našej budúcnosti sú programom
o sebaúcte, sebauvedomení,
výžive, meditácii a boju proti násiliu.
Brownsville bola štvrť,
ktorá si podľa mňa vyžadovala väčšiu pozornosť.
Mnoho detí tam je vystavených riziku.
Bola už niektorá z vás na hodine sebaobrany?
Nie.
Nie. A čakali ste niečo takéto?
Myslela som si, že tu budú muži v obleku, a zaútočíme na nich a tak.
Chceš povedať, že to nebolo dosť desivé?
Keď som bola malá, veľmi som sa v Little Rocku bála.
Na strednej sme mali detektory kovov,
lebo v našej štvrti malo veľmi veľa ľudí zbrane.
Čo by ste zmenili vo vašich školách?
Potrebujeme detektory kovov,
lebo ľudí v škole strieľajú a bodajú,
aj na záchodoch a tak. Z toho mám strach.
Chcem dosiahnuť spravodlivosť pre ostatných,
keďže som ju nedosiahla pre seba.
Môj bývalý snúbenec bol príslušník nápravného zariadenia v Rikers Islande.
Pracoval pre štát, čo bolo pre mňa cool.
No bol to násilný vzťah.
Rozhodla som sa, že ho opustím.
Takže, 9. januára 1993
sme sa s bývalým snúbencom rozprávali.
V tom čase som bola tehotná a najmladšiu dcéru som mala na rukách.
Šla som ju uložiť do postieľky,
a keď som vyšla z izby, mieril na mňa zbraňou.
Povedal: „Toto je deň, keď zdochneš, suka.“
SEKCIA MIESTA ČINU
Desaťkrát ma postrelil.
11. JANUÁR 1993
Prebrala som sa z kómy.
PRÍSLUŠNÍK NÁPRAVNEJ SLUŽBY ZATKNUTÝ
Moja prvá otázka bola, kde je moje nenarodené dieťa.
OBVINENÝ Z POKUSU O VRAŽDU
Lekári mi povedali, že moje dieťatko neprežilo.
Maličký žil dve hodiny.
Takže toto je môj príbeh.
Mariska, jedna z vecí, ktorú veľmi obdivujem,
je, že k ľuďom, ktorým iní spôsobili hrozné veci, sa nesprávate ako k obetiam,
- ale ľuďom, ktorí ich prežili. - Áno.
- Však? Takže ich nedefinujú... - Nie.
...rozhodnutia iných, ktorí im chceli niečo vziať.
Presne tak. Keď človeku ukradnú hodinky či auto,
chce, aby mu ľudia verili, rešpektovali ho a vypočuli ho.
Keď človeku ukradnú kus jeho tela,
chce to isté.
Presne.
A taká je vízia Radostného srdca.
Treba osláviť, že ste prežili.
To je vaša sila.
Iba nedávno som sa ľuďom začala zverovať s tým, že ma znásilnili.
A som vďačná,
že o tom dokážem hovoriť,
i keď k tomu viedla
aj u mňa naozaj dlhá cesta.
Teraz hovorím, že to, čo sa mi stalo, nedefinuje, kým som.
- Áno. - Veď sa na mňa pozrite.
Keď spoločne sedíme v miestnosti,
a počúvame, ako niekto opisuje príbeh zo svojho života,
ktorý pre nich niečo znamená, je to pre nás transformatívna skúsenosť.
Tak, kto chce byť prvý?
Dobre.
- Dobre. - Vďaka.
Moja mama umrela, keď mala 34 rokov.
Môj starý otec umrel, keď mal 34 rokov.
Takže na svoje 34. narodeniny...
som sa nesmierne bála toho, čo to znamená.
Som ďalšia na rade?
Mala som naplánovaný nádherný výlet.
S kamarátmi-umelcami nás pozvali
na motorkách a karavanoch do Las Vegas na Cirque du Soleil.
Všetci boli takí pohodoví, šialení hipisáci.
A povedala som,
že pôjdem, ak môžem šoférovať svoje auto.
Tak sme šli už asi dve a pol hodiny a všetci vraveli:
„Mariska, nebuď taký opatrný bojko.“
Viete čo? Nechcela som prežiť život v strachu,
tak som nastúpila na motorku a šli sme ďalej.
A asi do 30 sekúnd
sa šoférka jedného auta, ktoré šlo s nami, pozrela na mobil
a narazila do mojej motorky.
Zrazu sa všetko zastavilo. A vyletela som z motorky.
Pomyslela som si: „Teda, neverím tomu.
Umrieš, ako umreli aj oni.“
Potom som dopadla na zem a uvedomila som si, že žijem.
A že nemám na pleciach karmu z minulosti.
A začala som žiť. Áno.
Fíha.
Páni!
Dobre, ešte pár úderov!
Toto je fajn.
Päť. Štyri. Pokračujte.
- Tri. Dva. - Ide ti to.
- Čas! - Pokračuj.
Keď som sa prebrala z kómy,
lekár a zdravotníci mi povedali, že už nikdy nebudem môcť chodiť,
ani hovoriť a žiť normálny život.
No mala som fyzioterapeuta,
ktorý mi povedal... Veril, že chodiť budem.
Povedala som mu, že nemôžem chodiť,
a lekári povedali, že ani nebudem.
A on na to: „Tomu neverím.
Niečo mi hovorí, že to dokážete.“
A keď som spravila prvý krok,
už ma nič nedokázalo zastaviť.
Neviete, že sa máte dostať z nezdravého vzťahu, lebo vás to nenaučia.
Nemáte žiť v zlom vzťahu.
Ale požiadala si o pomoc, však?
- Počas domáceho násilia. - A koľkokrát som žiadala o pomoc políciu.
Prišli niekedy?
Prišli, ale nič sa nestalo,
lebo bol príslušníkom orgánov činných v trestnom konaní.
Či už som mala monokel, alebo natrhnutú peru,
stačilo, že ukázal odznak, a nič mi nepovedali.
Nechali ma tak.
Nakoniec ma súdny systém sklamal.
Odsedel si desať rokov.
Za desať postrelení.
Áno. Za každú guľku dostal jeden rok.
Považuješ to za spravodlivé?
Nemôže to byť spravodlivé.
No aj tak si sa stala policajtkou.
Stala som sa ňou,
lebo chcem dať ľuďom to, čo som nedostala.
Čo hovoríš mladým, ktorí si myslia,
že polícia neodvádza v našej krajine dobrú prácu?
Ani neodvádza. No poviem im, že sa môžu dostať do policajného zboru
a byť hlasom, ktorý môže niečo zmeniť.
Potrebujeme políciu, pretože ľudia páchajú trestné činy.
Policajti však nie sú vyškolení v oblasti mentálneho zdravia.
Neboli vycvičení, aby sa zaoberali
človekom, ktorí prežíva skutočné domáce násilie.
Polícia by nemala riešiť všetko.
Dobre.
Nadriadenému som povedala, že chcem zriadiť mentorský program.
Považoval to za skvelý nápad.
Ešte hlboký nádych
a výdych cez ústa.
A vytraste to.
- Vďaka. - Skvelé, vďaka.
Slečna Katrina nás naučila,
s akými ľuďmi nemáme tráviť čas.
Pomohlo ti to?
Pomáhajú mi s mojím hrozným správaním.
Hej.
Vďaka tejto skupine som sebavedomejšia v tom, kým som.
Som sama sebou.
A ukázali mi, že je veľa možností, akými my, dievčatá,
môžeme pomôcť tejto komunite. Takže, hej.
A našla som si kamošky.
Hlavne túto otravu.
Keď sem Carmen prišla, ani nehovorila.
Bola veľmi tichá.
Ani nehovorila. A pozri sa na seba.
Moja baba má manikúru.
- Podpichuje ľudí. - Presne, podpichuje ľudí.
Som na teba hrdá, srdiečko. Na vás všetky.
Brittany, ako aj Katrina, videla spravodlivosť z rôznych strán.
Ako právnička bojuje za milosť pre ľudí, ktorí boli nespravodlivo odsúdení.
Zároveň je aj dcérou bývalej väzenkyne.
- Zdravím. Ako sa máte? - Dobrý deň.
- Teší ma. - Dobre.
Zájdeme do Refoundry, kde zistíme, čo budeme robiť.
Pekný názov. „Znovunájdení“.
ČLENKA RADY ZNOVUNÁJDENÝCH
Naším cieľom je znížiť recidívu a nezamestnanosť u bývalých väzňov.
Toto je Gene.
REMESELNÍK A PODNIKATEĽ
Absolvent našej prvej skupiny
v New Yorku a remeselník,
ktorý nám ukáže, čo dnes budeme robiť.
Dnes si vyrobíte stojany na víno, dámy.
- Dobre. - Super.
Dám vám moridlo, aby drevo vyzeralo starožitnejšie.
- Skvelé. - Dobre.
Jedna ho natrie a druhá po piatich sekundách zotrie.
Čo ak prejde sedem sekúnd?
Nevadí.
Si tvorivá, Brittany?
Pri právnym dokumentoch musím byť.
Áno, musíš. Pravda.
Patríš k priekopníkom tohto hnutia.
PRÁVNIČKA A SOCIÁLNA PODNIKATEĽKA
Rada hovorím, že som žiadala o milosť, než to bolo cool.
Pomohla som oslobodiť 36 ľudí odsúdených na doživotie.
Povedz nám o sebe viac.
Vždy som túžila byť právničkou ako Clair Huxtableová.
Bože, áno.
Počas dospievania som vo východnom Texase
nevidela veľa právnikov, a už vôbec nie takých, ktorí vyzerali ako ja.
Preto som na ten sen na chvíľu zabudla.
V tom čase bola mama vo väzení, takže som sa so sestrou snažila vyžiť.
Len tak som povedala, že rozmýšľam o právnickej škole.
Dozvedela som sa o Zákone proti zneužívaniu drog z roku 1986.
Nesmieme tolerovať predajcov a užívateľov drog.
REVEREND
Veľké množstvo chudobných,
najmä chudobných černochov, zatvárajú do väzení.
Bohatší belosi užívali práškový kokaín a krek sa šíril v černošských komunitách.
A preto je vo väzení za drogy neprimerané množstvo ľudí tmavšej farby pleti.
Aj moja mama bola vo väzení. Bola závislá od kreku.
Potrebovala odvykačku, nie väzenie.
Vždy hovorím, že moja mama prestala užívať drogy aj napriek väzeniu,
nie vďaka nemu.
Pamätám si prvú návštevu mamy vo väzení. Videli sme sa cez sklo.
A v ten deň ma dostalo,
že na tom skle som videla malé odtlačky prstov.
Pred mojou návštevou sa nejaké dieťatko chcelo dotknúť svojej mamy.
Zlomilo ma to.
Stačí, že je vo väzení jeden človek, a celá rodina je ako v putách.
Viem to z vlastnej skúsenosti.
A tak vznikli Dievčatá objímajúce mamy.
DOM chce zabrániť tomu,
aby sa do systému v budúcnosti dostávali dievčatá.
Ide nám o to, aby prosperovali, nielen prežívali.
Bola to jedinečná návšteva. Priniesli obed...
RIADITEĽKA PROGRAMU DOM
...takisto aj lekciu a arteterapiu.
- Mohli ste sa navzájom dotknúť. - Áno.
Môžete byť v jednej miestnosti, nie ako vo väzení,
kam vojdete, sadnete si a musíte ostať na jednej strane stola.
Pri týchto návštevách ste s dcérkou vo veľkej miestnosti.
Môžete ju česať a objímať.
Brittany, prečo nie je viac takých programov?
Veď aj mne je jasné ako facka,
že je to veľmi potrebné.
Asi preto, že v tejto krajine sa trestnoprávny systém sústredí
iba na potrestanie.
A ľudia sa roky mylne dožadovali zákona a poriadku,
a pri tom stratili cit pre ľudskosť.
Angelica, povedz nám o tom, čo ťa dnes priviedlo sem,
a o tom, akej práci sa venuješ teraz.
Už v mladom veku som trpela závislosťou. K drogám som sa dostala cez rodinu.
Naposledy som vo väzení bola čistá.
Mala som desaťročnú podmienku a nemohla som si nájsť prácu.
Nikto ma nechcel zamestnať.
Takže som nemohla platiť mesačné poplatky.
Ale, viete, sama som vychovávala tri deti.
Na ďalší krát ma súd odsúdil na dva roky v texaskej väznici.
TEXASKÉ ODDELENIE TRESTNÉHO SÚDNICTVA
Moja dcérka mala vtedy 11 a raz som bola v chládku, inokedy doma.
Sľúbila som jej, že sa polepším, no nikdy som to nesplnila.
A mala toho po krk.
Počas prvých návštev sme boli úplne ticho.
Vďaka programu DOM sme spolu mohli pracovať na projekte,
keď povedala: „Mami, neviem to. Pomôžeš mi?“
Ako mama isto vieš, že tie slová...
túžiš len po tom, aby ťa dcéra potrebovala.
A iba vďaka Dievčatám objímajúcim mamy
som pochopila, že môžem žiť inak.
Ako môžeme pomôcť ľuďom
prekvitať a využiť skúsenosti na pomoc iným?
Preto som taká rada, že je tu s nami Angelica.
Je riaditeľka nášho programu.
Nejde len o prepustenie ľudí z väzenia,
- ale aj o to, kam vyjdú. - Správne.
Takže je pre mňa dôležitý aj aspekt ekonomického posilnenia.
- Mal by byť. - Prerušíme tak kruh chudoby,
ktorá núti ľudí k trestným činom.
Ukázali ste nám, že tento model funguje.
Zapojili ste doň aj úžasné šampiónky,
napríklad Kim Kardashian.
Vnímala ma a podporovala moju prácu v čase, keď mnohí nie.
KALIFORNIA
Spochybniť nespravodlivý rozsudok je ťažké.
Kim sa dozvedela o Brittaninej práci
a chcela jej pomôcť.
Potom sa Kim rozhodla pre právnickú fakultu,
aby prispela k spravodlivejšiemu súdnemu systému.
Keď sa nad tým zamyslíš, má obrovskú svetovú platformu.
Sledujú ju stovky miliónov ľudí.
Stovky miliónov. Takmer nemožné
- pochopiť. - Z každého kontinentu.
- Aj z Antarktídy. - Určite.
- Ako sa máte? - Bože, dievča.
- Ahoj. Ako sa máš? - Fajn.
- Božemôj. - Bože.
Kim, aj tvoji rodičia boli právnici.
Ja som v detstve nikdy nechcela byť právničkou.
Ty áno?
Pozrela si sa na otca a videla si svoje budúce ja? Nie?
- Vlastne áno. - Áno?
V kancelárii mal všetky knihy dôkazov na svete.
PODNIKATEĽKA, ADVOKÁTSKA KONCIPIENTKA
Sestry sa s našimi kamarátkami zabávali v bazéne,
kým som si ja v kancelárii prechádzala dôkazy.
Malo to tak byť, však?
- Všetko má dôvod. - Všetko v živote.
Zahráme si hru?
Mami, pozerám sa na teba, lebo ty si študovala dávnejšie než Kim.
Čojaviem, Kim má asi výhodu.
Nebolo to na prvýkrát, ale zvládla som to.
Dobre. „Za akých okolností môže človek na svoju obranu použiť
smrtiaci zbraň?“ Áno?
Keď človek čelí smrteľnej sile,
alebo sa domnieva, že mu hrozí smrteľná sila.
„Rozlíšte vymáhanie/vydieranie a lúpež.“
Vieš, lúpež je fyzický trestný čin,
zatiaľ čo vydieranie si nevyžaduje fyzickú podstatu.
Ďalší bod, mami.
- Ďakujem. - Áno. Dobre.
Správne.
Snažila si sa, mami.
Vďaka, miláčik.
Kim, chceli sme sa porozprávať
o tvojej práci
a záväzku reformovať trestné súdnictvo.
A čo tvoje rozhodnutie ísť do Bieleho domu?
Pamätám si na stretnutie v Rooseveltovej miestnosti.
Riešilo sa udelenie milosti
a boli tam so mnou aj moji mentori.
Použili všetky možné skratky...
- o ktorých som nemala ani páru. - Kde je slovník?
Samé „MS“, a ja som tam iba sedela a vravím:
„Čo je MS?“
Ministerstvo spravodlivosti. A ja na to:
„Ako som to mala vedieť? Som tu prvýkrát.“
Preto si šla na právo?
- Vtedy si sa rozhodla? - Áno.
- Skvelé. Úžasný moment. - Strašne som sa hanbila.
Síce mi štúdium trvalo o rok a pol dlhšie,
lebo som neprechádzala testom...
No nevzdala si sa.
Nevzdala som sa.
Vždy, keď som otvorila výsledky,
moje deti boli pri mne, takže ma videli plakať.
A naposledy ma videli plakať
- najšťastnejšie slzy... - Áno. Šťastia, však?
...môjho úspechu.
Jednej z dôvodov, prečo tak tvrdo bojujem,
je, aby bola oveľa menšia šanca
že zatknú moje deti než mňa.
- Alebo moje biele deti. - Ak by zatkli teba. Áno.
A to ma posúvalo dopredu.
Prístupnejšie príbehy hovoria o zmene perspektívy.
Začnete sa na svet dívať inak, alebo vidíte samu seba vo svete trochu inak.
Dobre, kto je ďalší?
- Dobre. - Fajn.
- Si na rade! - Poviem vám iný príbeh.
Dobre, potrebujeme...
trochu rozmanitosti.
Ako prváčka som chcela, aby sa ku mne správali ako k ostatným,
no tajne som chcela byť obľúbenkyňou pani učiteľky Mitchellovej.
V určitom období mi začali miznúť domáce úlohy.
Domáce úlohy som odovzdávala dosť často, lebo,
ako som povedala, chcela som byť obľúbenkyňa.
Tak sa pani Mitchellová raz skryla v triede
a počas prestávky videla, ako mi chlapček ukradol úlohu,
zmizíkoval moje meno, napísal svoje
a odovzdal ju.
A vylúčila toho chlapčeka z prestávky.
O pár týždňov si ma našiel
počas voľného času na hranie.
Povedal mi: „Hej, Chelsea, asi máš rada pani Mitchellovú.“
A ja na to, že ju zbožňujem.
Spýtal sa, či viem, aký je najlepší kompliment.
Povedala som, že nie.
A on na to: „Bozaj ma.“
A tak som pani učiteľke povedala: „Pani Mitchellová, bozajte ma.“
Bola zdesená!
Začala som plakať, lebo som vedela, že som spravila niečo zle,
ale nevedela som čo.
A v školskom obvode v Little Rocku boli telesné tresty stále povinné.
Stále som plakala, aj keď som si musela dať ruky na stenu chodby,
kým ma pani Mitchellová bila.
Bol to môj koniec.
Keď skončila, silno ma objala
a povedala: „Zajtra je nový deň.“
A keď som prišla domov, rodičia ma naučili používať slovník.
Páni.
Výborné.
- Asi vyhľadám toho chlapca! - Ten malý skazený chalan!
- Skvelý príbeh. - Viem.
Najviac mnou však zamával ten koniec,
keď ťa objala
a povedala, že zajtra je nový deň.
LEKTORKA ROZPRÁVANIA PRÍBEHOV
Chcela, aby si vedela, že nie si zlé dieťa.
Všetky tieto príbehu sú príbehy zrodu,
pri ktorých sme sa niečo naučili, bolo nám čosi odkryté...
Sú základnými piliermi toho, čo nás robí tým, kým sme dnes.
Reforma trestného súdnictva je ťažká téma.
Na jednej strane
máš vďaka svojej platforme veľké publikum pre to, čo robíš.
No na druhej strane si všetkému vystavená ako cieľ.
Ako reagovali tvoji sledovatelia?
Videla si na sociálnych sieťach prípady skutočných ohlasov?
Celebrity niekedy môžu byť odrazovým mostíkom,
no inokedy to ide proti nim.
Vždy sa snažím o správnu stratégiu.
Keď do toho zapojím fanúšikov zo sociálnych sietí,
cítia sa byť zainteresovaní a chcú pomôcť.
Jeden z najbláznivejších dní bol deň popravy.
Informovala som o tom na sieťach.
24:11 ZACHRAŇUJ NA SMRŤ VEDENÝCH
A VYSLOBUDZUJ TÝCH, ČO VEDÚ NA POPRAVISKO!
Potom som musela ísť na skúšku Skims,
urobiť vzorkovník mejkapu a do hodiny schváliť produkt,
ak sme chceli ísť na obed.
#POMÔŽTEZACHRÁNIŤBRANDONA
Tohto muža popravia. A ja som počas všetkého plakala.
#BRANDONA BY NEMALI POPRAVIŤ:
1. MAL LEN 18 ROKOV. 2. NEBOL STRELEC.
Deti pribehli a spýtali sa ma, prečo plačem.
Dala som ho na reproduktor, aby sa porozprávali.
2 HODINY DO POPRAVY BRENDONA.
Počas jeho poslednej hodiny som sa rozhodla zdieľať jeho príbeh,
aby ľudia pochopili, že tá poprava sa týka skutočného človeka.
A jeho rodiny.
Niekoľkokrát sa nám úspešne podarilo zastaviť popravy,
a inokedy zas nie.
MOHLA BY SOM HOVORIŤ O TOM, AKÝ BOL ÚŽASNÝ.
MUSÍ NASTAŤ ZMENA: NÁŠ SYSTÉM JE V RITI
Nechápem, že som sa tejto nespravodlivosti nevenovala oveľa skôr.
Vyrástla si pod krídlami úžasných rodičov,
ktorí ťa už od detstva učili veľa o svete.
A chceli, aby som mala názor.
A vyjadriť svoj názor ti dodá silu
a mnoho ťa to naučí.
Nikto sa nepýtal na môj názor v istých situáciách...
Nemala som o ničom tušenia. Žila som v bubline v Beverly Hills.
A takto nebudem vychovávať svoje deti.
Keď som bola malá, môjho strýka Rogera zatkli
a poslali do väzenia za predaj kokaínu policajtovi v utajení.
Myslím, že ma to veľmi ovplyvnilo,
pretože strýko mi vždy preukazoval iba lásku.
Musela som sa zmieriť s tým, že niekto, o kom viem, že je dobrý,
urobil niečo zlé. No jedna chyba by nemala rozhodovať o zvyšku jeho života.
Presne.
Nehovorím, že si nezaslúžia ísť do väzenia.
Keď žiadate reformu,
iní ľudia si často myslia, že nie ste proti odpykávaniu trestu,
- keď je potrebný. - Súhlasím.
Prečo nemôžeme mať viac rehabilitačných centier namiesto väzníc?
Len tak zahodíme ľudský život, a pritom ľudia sú schopní zmeny.
Verím v druhé šance.
KMEŇ JUROK KALIFORNIA
Sme v severnej Kalifornii, jednom z najkrajších miest na celom svete.
Mám sa stretnúť so sudkyňou Abby,
priekopníčkou samostatného kmeňového súdnictva
založeného na hodnotách a kultúre kmeňového národa Jurok.
Je presvedčená, že by sme mali naprávať ľudí v komunitách, nie trestať ich.
Všetci sa môžeme naučiť
iné spôsoby vykonávania a pochopenia spravodlivosti.
Nerobíme to.
- Už sme to spievali na súde? - Nie, nerobíme to.
Dobrý deň.
Dobrý. Vitajte.
Páni, toto je super.
Ako vás máme volať? Nepamätáme si meno.
- Hillary je fajn. - Dobre, tak Hillary.
- Jedli ste už žaluďovú polievku? - Nie, ale ochutnám.
Pre vás navaríme špeciálnu.
Dostanete aj menšiu skalu.
Dobre.
Nie je to fastfood.
- Ak ste na to mysleli. - Určite nie.
Asi som dostala najtvrdší žaluď v okrese Kern.
Aké sú teda niektoré z intervencií, ktoré sa vám osvedčili?
Celá vec súdneho systému v tomto prípade znamená,
že nemôžu byť víťazi a porazení,
pretože žijeme bok po boku.
Treba nájsť spôsob, ako to môže byť kultúrne relevantné.
Musíme obnoviť komunitu. A práve to robia tieto programy.
ČLEN KMEŇA JUROK
Roky som bola štátnou komisárkou, takže som bola sudkyňou v San Franciscu.
Keď som zo začiatku prišla domov, ľudia hovorili:
„Nemôžeš byť sudkyňou, lebo všetkých poznáš.“
A ja na to: „Poznám všetkých a všetci poznajú mňa.
Čo tým chcete povedať?“
HLAVNÁ SUDKYŇA
Hľadali sme pred 500 rokmi po rieke niekoho iného, aby vyriešil naše problémy?
Viem, ako funguje štátna aj federálna štruktúra,
a podľa mňa pre nás nefungovala.
Toto je môj domov a cítila som, že toto je môj cieľ.
Musela som začať robiť, čo som mohla, aby som vytvorila štruktúru,
ktorá ma prežije a bude našou súčasťou.
Tzv. Wellness court je miesto, kde pomáhajú ľuďom,
ktorí majú problémy s drogami a alkoholom.
Okrem toho, že im pomáhame vyriešiť tento problém,
pýtame sa: „Môžeme pomôcť aj s niečím iným?“
Je to tu ako v obchode.
Všade, kde sa pozriete, sú dobroty.
Laura je kultúrnou pracovníčkou kmeňa Jurok.
Pomáha ľuďom, ktorí sú vo welnness courte, opäť sa začleniť do našej kultúry.
Moja dcéra vie niečo o tkáčstve.
Snažíme sa zbierať len tie najlepšie paprade
a na výrobu košíkov využívame iba ich vnútornú časť.
Už len byť vonku...
KLIENTKA WELLNESS COURTU
...a to, že tu môžem pracovať s dcérami, je požehnanie.
Predtým som trpela závislosťou, takže to nebolo možné.
Všetky závislosti pramenia z traumy.
Historickej a generačnej traumy.
Nie je to výhovorka,
ale je potrebné uvedomiť si, ako to je.
Slovo „polícia“ v našom jazyku znamená „tí, ktorí kradnú deti“,
pretože ich prichádzali kradnúť.
Odvádzali ich do internátnych škôl.
Často dochádzalo k zneužívaniu a zameriavali sa na zabitie Indiánov.
Spočiatku sa do domorodých komunít dostalo veľa alkoholu.
Bol to spôsob umlčania opozície.
Po invázii v nás zostalo správanie, ktoré sme predtým nepoznali.
A museli sme si s ním poradiť.
Žiadať pomoc je ťažké.
Než som sa rozhodla prestať,
mala som pocit, že som vyčerpala všetku pomoc zo strany rodiny.
A odmietnutie to ešte zhoršilo.
Existuje príbeh o vtáčiku,
jurokskom vtáčiku. Poznáte ho?
Zlomil si krídlo
a nemohol s rodinou odletieť na juh prečkať zimu.
Bol v lese.
Chcel si nájsť bezpečné miesto na zimu.
Priletel k dubu a zaspieval mu pieseň ako dar.
Zaštebotal: „Môžem ostať tu? Mám zlomené krídlo a nemôžem ísť s rodinou.“
Dub odpovedal: „Nemám čas zapodievať s tebou.“
„Och, dobre,“ odvetil vtáčik.
Bol veľmi smutný, lebo mu nikto nechcel pomôcť.
Potom priletel k sekvoji,
ktorá odpovedala: „Áno, môžeš ostať tu.“
Potom z oblakov zostúpil stvoriteľ a povedal sekvoji:
„Za to, čo si urobila, budeš žiť najdlhšie a budeš najväčšia v lese.
Vieš, ako žiť.“
Potom podišiel k dubu.
„Odteraz budeš mať žalude
a budeš živiť ľudí.
Pretože to je dôležité.“
Životnou lekciou tohto príbehu je,
že všetci máme zodpovednosť starať sa o druhých.
Vďaka podpore kmeňa
a našich kultúrnych aktivít
mám pocit, že sem patrím
a mám v živote rovnováhu.
Môžem tu byť so svojimi deťmi
a učiť ich, čo predstavuje veľkú čas môjho uzdravovania.
Áno. Pocit, že niekam patríte je veľmi dôležitý.
Áno.
A to je... Teda, snažíte sa
vyhrabať korene tejto spolupatričnosti pre ľudí.
„Aký je váš príbeh o pôvode?
Akú traumu ste zažili? S čím musíte žiť?“
Dáva to veľký zmysel, no nerobíme to.
Robíme veľa dobrého, viete?
Veľa dobrých vecí.
Kam ideme?
Priamo k ohnisku.
Úžasné, že sa to dá urobiť v košíku. Neskutočné.
A hustne to. Je to...
- Pozor. Dobre. - Tu je ďalšie.
NOSITEĽKA KULTÚRY, STAREJŠIA
Tie maličké hneď prihoria, takže musíte miešať.
- Áno. Dopredu... - Vidíte ho?
- Áno. - Asi vám radšej
vezmem varechu.
Dobrá práca, Bert.
Veľmi sa mi páči, že všetky takto zmýšľate.
Niektorí naši klient už ukončili program,
no aj tak sa vracajú,
lebo stále potrebujú našu podporu
alebo to, aby boli úzko spojení s komunitou.
A...
Čo?
Aj to bol obhajca, takže...
Zjavne súhlasí.
Stretávate sa aj s takými ľuďmi,
na ktorých tieto správy neplatia?
Aj keď skúšate všetko možné?
Áno, niektoré prípady sa naťahujú tri, štyri, päť rokov.
Ale nevzdávam sa.
Viete, musíte byť neúnavní.
Musíte v tom pokračovať a neprestať.
Všetci vedia, že trestaním
sa nedostanete na pokojné, bezpečné a isté miesto.
Nedá sa to s deťmi a ani so systémami.
Mali by sme sa od vás učiť.
No, neviem, ako vám poďakovať,
že ste so mnou boli. Vďaka za všetko, čo robíte.
Sudkyňa Abby
dokázala vytvoriť systém, v ktorom sa všetci sústredia
nielen na zodpovednosť jednotlivca,
ale na zodpovednosť komunity za jednotlivca.
Ďakujem.
Dievčatá, viete prečo Stvoriteľ stvoril Jurokov?
Nie.
Nie? Naším jediným cieľom v tomto živote je vrátiť na Zem rovnováhu.
Veríme, že potláčaním toho zlého a vyzdvihovaním dobrého
opäť prinášame do sveta
- rovnováhu. - Rovnováhu.
Je to nádherná vec, ale aj obrovská zodpovednosť.
Pre nás samých a našu existenciu, rovnako aj pre svet.
„Dracula zaútočí na Van Helsinga,
ktorý vytiahne fľaštičku svätenej vody a obleje ňou Draculu.
Môže Van Helsing obhájiť svoj čin ako sebaobranu?“
- Áno. - Stlač bzučiak.
- Áno. - Nie.
Keď nebezpečenstvo útoku pominie,
sebaobrana už nie je považovaná za obranu.
Upír môže zaútočiť vždy.
Mýlite sa.
Je vidieť, že ste rovnako súťaživé.
Žiadna protekcia.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová