МУЗЕЙ НА ИЗКУСТВОТО "МЕТРОПОЛИТЪН"
Обожавам "Метрополитън".
Едно от любимите места на децата ми може би в целия Ню Йорк.
Шарлот и Ейдън не можеха да повярват,
че има древни езици, които вече не съществуват.
Всъщност помня, че бях впечатлена от същото,
когато го научих в четвърти клас.
Да, аз не помня да съм го учила.
Но е толкова красиво. - Боже мой.
Диана, богинята на лова.
Всеки път на това удивително място мислиш за историята
и за онези хора, които не се страхуват да действат и да огласяват проблемите.
Като говорим с тези жени и насочваме вниманието върху тях,
се надявам повече хора да видят какво значи да си проактивен.
Повече хора да осъзнаят, че всеки може да заяви позицията си.
И това ми харесва.
Тук съм и се гордея, и няма да се извинявам.
Имаме собствено шоу.
ЖЕНИ ПОЕМАТ ИНИЦИАТИВАТА
НЮ ЙОРК
Днес Хилари и Челси Клинтън идват в тази къща...
АМБЪР РЪФИН ВОДЕЩА, КОМИК
...да играят с мен.
Не е за вярване, че са се сетили за мен.
"Харесва ни какво правиш и искаме да говорим за това."
Не е за вярване.
Обичах да гледам Амбър Ръфин,
защото енергията й е невероятна.
Гледала съм я дълги години в шоуто на Сет Майърс,
а сега и в нейното собствено.
Иска ми се с нея да сме приятелки.
Нямам търпение да се запознаем.
За да се подготвя,
ще оставя лайм, за да спазя традицията с коктейлите "Маргарита".
Винаги съм готова за коктейли.
На брега на река Хъдсън сме. - Красиво е.
Ехо! - Здрасти!
Добре дошли! Влизайте.
Може ли да те прегърна? Нямаме КОВИД, отрицателни сме.
Да, защо не?
Да отпразнуваме негативните си тестове!
Това са майка и татко.
Дойдоха да ме гледат в "Секънд Сити". Играх с тази трупа в Чикаго.
Като бях дете, си мислех как ще стана пощальон.
Излизаш, разхождаш се, симпатични шорти.
Но не, преместих се в Чикаго, за да играя в "Секънд Сити".
Страхотно място. - Фантастично е.
После се преместих в Амстердам и играх в "Бум Чикаго".
"Бум Чикаго" е театър в Амстердам
с известни участници като... - Теб самата.
Амбър Ръфин,
Джейсън Судейкис, Сет Майърс, Джордан Пийл.
А после се преместих в Ел Ей, защото най-сетне имах увереността да кажа:
"След като съм била в "Секънд Сити" и "Бум Чикаго",
може би ще направя кариера с комедийни роли".
Но не. Когато отидох в Ел Ей, ме ангажираха с писане.
Никой не напираше да наеме 35-годишна чернокожа странна птица.
Не, никой не правеше това.
Стана ми ясно, че за да успея, трябваше да пиша.
Тази пролет
вижте историята на чернокожата жена, световноизвестен учен,
завършен челист
и активист.
И белия мъж до нея.
Микрофонът й беше нависоко, но го оправих. Заради мен е оправен.
Когато започнах при Сет Майърс,
бях единствената чернокожа жена сценарист във вечерно токшоу.
Кога? - През 2014 г.
2014 г. Не е толкова отдавна.
Но когато убиха Джордж Флойд, казах: "Вижте, полицаи са ме тормозили неведнъж.
Защо да не разкажа пред камера как съм имала чувството, че ще ме убият?".
Бях тийнейджърка, бях още млад шофьор.
Живеех в Чикаго
и карах бързо по улицата.
Мисля, че отивах на парти.
Възрастно бяло ченге видя млада чернокожа девойка.
Извади оръжието си и каза:
"Спри на място. Сложи ръцете на капака на колата.
Отбий колата!".
Мислех си: "Ето как ще умра".
Разказах различна история всяка вечер през онази седмица.
А тази вечер историите ми секнаха.
Шегувам се. Имам още.
Вече бях в шоуто от доста време.
"Познавате ме. Аз съм смешна, непохватна
и не съм заплаха за никого."
А ето как се отнасяха с мен.
Мисля, че това трогна много хора, защото няма значение с какво се занимаваш.
Ако попаднеш на ченге расист, то ще прави каквото иска.
Как се отрази това на сценаристите и на хората, с които работиш?
Белите ти колеги изненадаха ли се?
Със сигурност. Всеки казваше: "Не знаех".
За да извървя този път, ми отне може би две години.
Знаеш ли, Лорета? Ставаш.
Благодаря, Ърл. По незнайна причина искам да спечеля уважението ти.
Талантливи чернокожи сценаристи има под път и над път,
защото те не са получили възможност, а здравата са се трудили.
Когато попаднеш на тях, те вече са завършени.
Разбрах това, като започнах собствено шоу.
Тя. - Която.
Дава. - В замяна.
Всичко. - Е.
Такъв. - Гений.
Неудачник.
Фактите.
Остроумна е. Явно си търси втора работа.
Винаги можеш да ме намериш.
Добре дошли в стаята на сценаристите.
Тя е най-щастливото и най-приятното място на света.
Докато стигнем до теб, ще си измислила шега.
Когато започнах собствено шоу, първата ми мисъл беше: "Къде да спрем?".
Защото като чернокожи пишем с ограничения.
Насърчавам ви да кажете точно това, което бихте искали да се чуе.
Дори ти, Иън.
НАМДИ НГУЕ СЦЕНАРИСТ
"Ще дублират Амбър". "Шоуто на Амбър Ръфин" ще се редактира
от критици на критичната расова теория.
"Гордея се с издръжливостта на чернокожите хора.
Те са били..." - Добре.
"...а сега превъзхождат.
Когато сме дошли със..." - Круизни!
ПАТРИК СЦЕНАРИСТ
"...кораби сме знаели, че ни чакат..."
Забавни! - "...времена."
"Търсели сме герои като Мартин Лутър Кинг,
Роза Паркс и Малкълм..." - Джамал Уорнър.
"И така нататък."
Това ми хареса. Страхотно.
Когато пишеш за "редовия свят с редова публика",
когато си чернокож, знаеш, че трябва да ограничиш препратките си.
Не мога да се шегувам с Бейбифейс, не мога да се шегувам с Мак 10.
Нито по адрес на... - "Сладка въздишка".
"Сладка въздишка". Не мога да обсъждам Кенет!
Адресатите се стопяват. - Остава Джамал.
Денийс!
ШОУТО НА БИЛ КОЗБИ
Не ти ли харесва?
Питай ме пак.
Хайде, всички, пет шеги за Малкълм-Джамал Уорнър.
А после играеш само с чернокожи актьори.
Напрежението пада и можеш да говориш каквото искаш.
И можеш да бъдеш себе си.
Запретнете ръкави.
Ето така работя -
искам хората да не се чувстват лъгани.
Това е главната ми цел.
Когато излезе присъдата на Кайл Ритънхаус,
сърцето ми се скъса.
И си казах: "Е, щом се чувствам така,
не искам и вие да се чувствате така и ще ви го кажа."
Няколко минути, преди да започнем да снимаме,
Кайл Ритънхаус - мъжът, обвинен в стрелбата по трима души
по време на расов протест - беше оправдан по всички обвинения.
Дори не оставих на присъдата да стигне до ума и душата ми.
Докато говорех, бях толкова тъжна.
Не ми пука за Кайл Ритънхаус и онзи съдия расист.
И не ми пука за тъпото жури.
На белите им се разминава за убийство от незапомнени времена.
Не ме интересува това, а вие.
Не мога да повярвам, че трябва да го кажа, но вие сте важните.
Светът, в който живеем, и трите знаем това,
ни носи заплахи и опасности, ако нададем глас.
Много е трудно да не спираш,
да образоваш, да информираш и да караш хората да мислят.
Ти не спираш. Как го правиш?
В природата ти е да помагаш на хората и да ги караш да се чувстват добре.
В твоята природа е.
Но не е в природата на всички да помагат на околните.
Болшинството от нас искат прегръдки, целувки и потупване по гърба.
Написахме няколко скеча, но за вас направихме специален.
Искаш ли да четеш с мен? - С удоволствие.
И Челси, ще участваш ли в кастинга за ролята на Челси?
Правя всичко да съм незаменима.
"Днес имам специални гости - Хилари и Челси Клинтън.
Предстоят ни толкова вълнуващи неща.
Чакайте. Какво е това?"
"Кое какво е?" - "Това."
Камерата показва красив и лъскав костюм върху манекен.
"Това е най-прелестният костюм, който съм виждала.
Много си щедра, но благодаря. Страхотен е."
"Какви ги говориш? Не е подарък."
"Е, като човек, известен с това, че носи костюми с панталони,
този ми харесва и съм сигурна, че никой няма да възрази, ако го взема."
"Чакай малко. Аз също нося костюми с панталони."
"Мразя да използвам служебното си положение, но бях държавен секретар."
"Точно така - беше."
"Можем да решим спора като разумни хора.
Застанете от двете страни на стаята и оставете костюмът да реши.
Дами, заемете местата си."
"Ела ми, костюмче. Ела при мама!"
"Послушното ми костюмче ли си?
Идвай и се намъкни върху тези крака, калпазанино!"
"Искаш ли лакомство? Имам нещо за теб."
"Хайде!" - "Ела."
ИЪН СЦЕНАРИСТ
"Манекенът се колебае за миг и внезапно офейква от студиото."
"Не!"
"Костюмът си тръгна. Да се надяваме, че ще си намери любящ дом."
"Камерата показва костюма пред вратата на кабинет.
Тя се отваря и - Рейчъл Мадау."
"Виж ти! Бързо се мятай на краката ми, калпазанино."
ДЖЕНИ ГЛАВЕН СЦЕНАРИСТ
Беше страхотно.
Болезнено, но страхотно.
Много ви благодаря, беше невероятно преживяване.
Бях чувала за такива стаи на сценаристи.
Ето това е.
Не мисля, че Амбър обича да се изтъква.
КОРИН СЦЕНАРИСТ
Но като чернокожа жена комик
тя ме вдъхновява с успехите си.
Буквално събаря прегради.
Много е готино. - Дръзко е.
Затова сме тук.
Шест плюс за мен.
Ето какво ще правим до края на деня.
Ще нарежем тези лимони и ще правим коктейли "Маргарита".
Затова съм ги приготвила.
МЕТРОПОЛИТЪН
Забавлявахме се, нали?
Това беше един от най-забавните ни следобеди.
Страхотно си изкарахме.
Научихме толкова много. Много се смяхме. - Наистина.
Хуморът е интересен начин да прокараш промяна.
Любопитна съм как хората, които помагат, запазват психическото си равновесие.
КУИНС
Чух, че тук давате уроци по танци.
Госпожо Хилари, първата стъпка.
Изтиквам дъщеря ми най-отпред.
Ще се крия зад нея. - Готова съм, тренер.
В моя род гените на танца са прескочили поколение.
Сигурно е.
Танците са моят отдушник.
Медицинска сестра съм от 40 години.
БЕЛИНДА МЕД. СЕСТРА
От 1979 г.
От Филипините съм.
Но когато си млад, търсиш тръпката.
Искаш да излезеш от страната си. Защо не в Ирак например?
ВОЙНАТА ИРАН-ИРАК
Белинда е била във военни зони.
Грижила се е за хора в разгара на епидемията от СПИН.
ОБЕДИНЕНИ СРЕЩУ СПИН
През 2020 г. се озовава в епицентъра на КОВИД-19 в Куинс.
Ето това е да помагаш.
Белинда, била си утеха за хората, спасявала си живот.
Но дори след всичко преживяно като сестра,
не каза ли, че КОВИД е най-тежкото ти изпитание дотук?
Виждала съм смърт, но не в такива мащаби като при КОВИД.
И нямаше край. Просто не спираше.
Четох някъде, че 4% от медицинските сестри в САЩ са филипинци.
Да, филипинци.
И 30% от сестрите, починали от КОВИД, са филипинци.
И някои от колегите ти са се разболели от КОВИД.
Да, наша сестра почина.
Все още изпитвам посттравматичен стрес.
За пръв път си помислих, че не съм в Америка.
Че отново съм във военна зона.
И е по-зле.
Самата аз се разболях от КОВИД.
Сещах се за пациентите ми, когато не можеха да дишат и посиняваха.
Виждаш с очите си как умират.
Когато и на мен започна да не ми достига въздух, много се уплаших.
Всички онези от вас на предна линия са невероятно смели.
Признателна съм на теб
и на всички хора като теб, които работят,
за да сме здрави и да получаваме грижи, когато сме зле.
Благодарни сме и съжаляваме, че продължаваме да изискваме много.
Медицинските сестри преживяха трудности в последните две години.
И все още преживяват.
Но във всичко това имаше и нещо хубаво.
Ресторантите в района ни изпращаха храна. Закуска, обяд и вечеря.
И получавахме писма от цялата страна.
Още щом излезех от болницата, чувах хората в колите да бибипкат.
Поздравяваха ни.
Това ми вдъхваше кураж. Казвах си: "Те ни подкрепят".
Не сме сами. А мислехме, че сме сами в тази битка.
Но не сме.
Ще танцуваме ли още? - Трябва. Хайде.
Едно, две, три и четири.
Назад, шест, седем и осем.
Трябва да танцувам всяка седмица. - С теб е тръпка.
Възхищавам се на хората, които изобретяват неща в полза на човечеството,
помагат ни да решаваме проблемите и намират изход.
Трябват ни повече такива хора.
И много повече жени.
Още съм изумена, че по-малко от четвърт от патентите в САЩ са на жени.
МАНХАТЪН, НЮ ЙОРК
Не ми се случва често да срещна човек с хъс да направи нещо важно,
който буквално приготвя нещо в кухнята си, което може да помага на хората.
Това не е лаборатория за метамфетамини.
Хората обикновено готвят храна в кухнята.
АЛИС ЧУН ИЗОБРЕТАТЕЛКА
Но днес ще готвим силиконова маска.
Запознах се с Алис в Пуерто Рико след силен ураган.
УРАГАНЪТ МАРИЯ
Помня, че разговарях с мама, когато беше в Пуерто Рико преди пет години.
Като я попитах как е, тя отговори така:
"Срещнах удивителна жена. Изобретила е надуваеми соларни лампи".
БЕДСТВИЯ ПО СВЕТА
Хората оперираха на улицата и нямаше осветление освен от фенерчетата.
И Алис създаде разгъващи се и лесно преносими соларни лампи.
Бяха толкова практични и наистина гениални.
Ето за такава полза говорех. Тя е олицетворението.
Боже!
Можеш ли да повярваш? - Така се радвам да те видя!
Най-сетне се виждаме.
Добре дошли в скромния ми дом. - Радваме се да сме тук.
Как се ражда една идея в ума на творец, на дизайнер като теб, и попада тук?
Една поговорка гласи:
"Разтревожена майка прави по-качествено проучване от ФБР".
Синът ми се роди с астма и проучих въпроса.
По онова време в Ню Йорк всяко четвърто дете имаше астма.
Това е с 300% повече от останалата част от страната.
Тогава насочих усилия към слънчевата енергия.
Тревожела си се за вредата върху дихателните пътища
от използването на изкопаеми горива.
75% от замърсяването в Ню Йорк се дължи на сградите, не на колите.
Стари и енергийно неефективни са. - Да.
Климатиците и осветлението постоянно са включени.
Слънцето е най-големият източник на енергия, стигаща до Земята всеки ден.
Защо да не използваме соларни лампи с красив дизайн?
След колко версии стигна до тази?
След около 168.
Това е мегаверсията.
Представлява голяма лампа с възможност за зареждане на телефон.
Сега вече се фукаш.
Все още се развиваме.
Но нещата бяха на пауза заради пандемията.
От един проблем отидохме на друг.
По лицата на лекарите се образуваха рани.
Лекарите, сестрите и другите служители. - Именно.
Оставаха им черни и червени петна.
После - глухите хора.
Те трябва да виждат устата и лицето на говорещия.
А сега сме без лица.
Сякаш човешкото в нас изчезна.
Минаваш покрай съседите си и дори не ги разпознаваш.
После започна изхвърлянето на маски, а те са от пластмаса.
Направени са от полипропилен,
който е смъртоносен за океаните, сметищата и живота във водата.
Издържат 450 години в океана.
Във всяка страна се изхвърлят милиарди маски.
Не знаех, че са толкова много.
Но е логично да са от порядъка на милиарди.
В 21-ви век сме,
защо, по дяволите, носим маски, които са с евтин дизайн?
В локдауна превърнах кухнята си в лаборатория.
Вместо да готвим пилешко,
ще правим прототип на маската.
Ще се чувстваме като в час по химия и готварското предаване на Джулия Чайлд.
Обичам и химията, и готвенето.
Това е разтворът за изпичане.
Виж каква спринцовка.
Готова съм. - А това е силиконът.
Дърпай. Смеси ги, разбърквай бавно.
Ако бъркаш бързо, ще се образуват много мехурчета.
Тананикай си нещо, Джон Ленън например.
Сетих се за детската песничка за автобуса, защото децата ми са малки.
Колелата на автобуса се въртят.
Вижте как се сгъстява.
Направи локвичка в средата.
Следвай ръбовете, докато се отцеди.
Добра си в това. Гледай ти. - Добра ли съм?
Кога започна да работиш върху маската? Колко време след началото на пандемията?
Беше през март-април.
В началото? - Да, през 2020 г.
Но ми отне цяла година до прототипа за масово производство.
Защо ти отне толкова много време?
Невероятно много хора ви казват, че това е непостижимо.
Понеже не е правено преди, няма да успееш.
После е много трудно да намериш някой, който да го направи.
Сега какво следва? - Слагаме я във фурната.
Във фурната ти за готвене? - Да.
Искахме да говорим с теб,
защото се опитваш да намериш начин да направиш нещо по-добро,
имаш визията да твориш.
Имаше моменти, когато се свивах отчаяна на пода в банята.
Но с всеки провал се озърташ за нещо ново.
И това става с опита.
Подрежи ръбовете, за да я извадим.
Не изглежда ли вкусно?
Това е къртовски труд, но ако можеш, направи поне една крачка.
Да решиш проблем на човек в нужда.
Започнах да изобретявам заради сина си.
Малкото, което правя сега, ще окаже влияние
или ще има някаква полза по-натам за неговите деца и внуци.
Виждаш ли това, което и тя?
Точно това искам да видят младите момичета и момчета.
Че някой се труди ден и нощ,
преживява провал след провал, но има силна мотивация да изобретява,
което ще помогне на хората.
Хилари, мисля, че ти съсипа твоята маска. - И аз така мисля.
Май издърпах твърде много.
Боже, вижте я.
Вижте. - Браво, момиче.
Челси успя. - Благодаря, Алис.
Коя се справи? Само казвам. - Още работа има.
Това е крайният продукт.
Този силикон се рециклира, а филтърът е биоразградим.
Да я сложа ли? - Давай.
Страхотна е.
Можете да сте с червило.
Трябва да ви снимам.
Прекрасни майка и дъщеря.
Вижда се, че се усмихваме.
Една от несломимите и дръзки жени е Джаки.
Удивително. - Тя е пожарникар в Ню Йорк.
От години си е поставила за задача
да привлече повече жени в пожарната.
Къде отиват? Радиото им не беше включено.
Ако някога изпадна в беда, ще искам тя да ме спаси.
Като малко момиче исках да помагам на хората.
Но не знаех, че има жени огнеборци.
ДЖАКИ-МИШЕЛ МАРТИНЕС ПОЖАРНИКАР
Истината говоря.
Когато се обадих, мъж пожарникар вдигна телефона и ми затвори.
Не ме искаше тук.
Това не ме спря.
Колко направи? - Повече от теб!
Трябваше да променя нагласата, която мъжете имат спрямо жените в тази професия.
Всяка жена след мен, която се нуждаеше от помощ,
щеше да получи подкрепа и съвети от мен.
На изпита конкуренцията е голяма. Над 40 000 души се явяват на него.
Колко души остават след изпита?
Зависи от курса. Откъде знам ли? Повтаряме си една мантра.
Каква? - Помниш ли мантрата?
Да. - Боже. Добре, чуйте. Готови ли сте?
Давай гръмко.
Госпожо, имаме 311 силно мотивирани...
АРИАНА ОГНЕБОРЕЦ
...истински всеотдайни бъдещи пожарникари.
Машина в синя униформа!
Иде ми да се изправя.
Трябва да крещя, иначе не се брои.
Стандартът за мъж и жена е един и същ.
Трийсет лицеви опори и трийсет коремни преси за всички.
Тичане 2,4 км за под 12 минути.
Четири набирания. - Тук ме изгубихте.
Тъкмо си мислех как това го мога и изведнъж: "Това не го мога".
Искам във всяка пожарна служба в Ню Йорк - такава цел имах -
да има поне една жена пожарникар.
През 2006 г. бях 29-ата жена.
Станахме около 30. Това ни отне 6-7 години.
Беше абсурдно, исках промяна. Как можех да събера жени?
Реших да ходя на всяко спортно събитие, да обиколя всяко училище и колеж
и да правя беседи за моята професия.
Така бройката скочи четири пъти.
Усещането е страхотно, нали? - Така е.
Нямаше да успея, ако не беше Джаки. Преди нея не познавах жени огнеборци.
Като медицинско лице гледах как пожарникарите влизат в сгради
и си мислех: "Искам и аз. Ще се справя".
Но чак когато си видяла жена пожарникар, си казала: "Чакай. И аз мога това".
Сигурно се случва да ви питат:
"Наистина ли си пожарникар?". - Редовно.
Работата е една и съща. Под костюма не личи мъж ли си, жена ли си.
ЗАМАРИ ПОЖАРНИКАР
Но когато приключиш със задачата
и свалиш каската, реакцията винаги е една и съща.
Вадят телефоните и възкликват: "Това е жена".
Като еднорози сме.
"Женска енергия!"
ВИКТОРИЯ ПОЖАРНИКАР
Колегите мъже казват: "Женска енергия". - Малко завиждат.
Ако имам късмета да се добера до шланга
и пред теб се разрази пожар,
никой няма да ти каже, че не те бива, когато го изгасиш.
"Тя ли изгаси пожара? Жената ли?"
"Да, аз." - Това е добра реакция.
Не се радвам, че има пожар, а че мога да ви помогна в труден момент.
В момент на нужда.
Няколко думи. Джаки, ти си с бутилката. - Разбрано.
Когато се трудиш упорито, изпитваш самоуважение.
Влагаш цялото си сърце, всяка твоя брънка участва в това.
Когато постигнеш целта... Извинете ме за секунда.
Никой не може да ти го отнеме. Знаете ли с колко труд го постигнах?
Аз съм четвъртата жена в пожарната служба.
Не ме искаха, а сега съм лицето на службата.
Когато кажа на момиче, че го подкрепям, оставам до късно да учим и да тренираме.
Правя всичко по силите си да помогна.
Ще ме намериш в бригада 270.
Да започваме, Челси. - Сякаш уча децата да си връзват обувките.
Точно така. Ще нагъна панталона. - И скачаш в него.
Трябва да се подрусам. - Да.
Каската. - Слушам.
Ето какво правим. Така наречената "черна мамба".
Пресегни се и издърпвай последователно с двете ръце.
Дърпай шланга. - Ще те разочаровам.
Напротив. - С все сила.
Като танц е.
Добре.
Вярваме й, нали? - Да.
Напълно. Готова съм. - Хайде, дърпай.
Ще се справиш сама.
Ето, виж. Дърпай. - Не става.
Три плюс. - Имам три плюс? Дори не е четири!
Трябва да си по-бърза. Това не ти е разходка по "Шанз-Елизе".
По-чевръсто. - Давай, върви.
Виж колко бързо можеш. Спешно е.
Справяш се.
Още малко нагоре. Точно така.
Сега дръж с двете ръце.
Застани пред мен. - Добре, готова съм.
Готови? В кръг, като мен.
Стъпка напред, давай.
Браво. - Ами да.
Майка ти мисли: "Детето ми може".
Уважавам нашите огнеборци.
Особено амбициозните жени огнеборци, в това число Джаки.
Но като облякох екипировката и се опитах да вдигна маркуча,
още повече ги уважавам.
Дори не беше с цялото тежко снаряжение, което носят.
Знам, бях с около половината.
Беше смиряващо преживяване и сега изпитвам страхопочитание и благодарност.
Поне мислеха, че можеш да се справиш,
а мен ме погледнаха и казаха: "Ти ще гледаш".
Беше страхотна като мажоретка.
Сега ще се срещнем с Кимбърли.
Една истински смела жена. - Боже мой.
Тя изковава термина "интерсекционалност"
и е един от авторите на критичната расова теория.
Тази теория тръгва от идеята, че расизмът, още от времето на робството,
е преплетен в политиките и законите ни,
което има всеобхватни последици върху обществото ни.
ЧЕРНОТО Е КРАСИВО
Тя е помогнала на много хора да разберат
как расизмът и неравенството продължават да съществуват в Америка.
Тя е юристка новатор, професор по право и пламенна активистка.
Някои са се опитвали да изкарват труда й противоречив,
за да не позволят да се изучава истинската история на Америка.
НЕ ПРЕПОДАВАЙТЕ КРИТИЧНА РАСОВА ТЕОРИЯ
Няма да учите децата ми, че са расисти, само защото са бели.
Засрамете се!
НЕ УЧЕТЕ ДЕЦАТА ДА МРАЗЯТ
Засрамете се!
Въпреки всичко Кимбърли не спира.
Здрасти! - Кимбърли.
Как си? - Здрасти.
ПРОФ. КИМБЪРЛИ КРЕНШО
Приятно ми е. - Радвам се да те видя.
За мен е чест.
Радваме се, че ще говорим с теб,
защото буквално си на фронта
и от години изразяваш позицията си.
В днешно време е по-трудно.
В настоящето само 8% от гимназистите
могат правилно да определят причината за Гражданската война.
И това е преди скорошните усилия да се изтрие историята.
Така че не започвахме с грамотна по тези въпроси аудитория.
Критичната расова теория не е нападка към белите хора.
Не е.
Не твърдим, че Америка е най-лошата страна,
а, че определени неща са се случили благодарение на законите в страната.
Като дадеш на хората конкретен пример за теорията,
им помагаш да разберат какво трябва да се случи сега.
Затова сме тук.
Понякога говоря за критичната расова теория като за археологията.
На около 200 метра оттук
има история за чернокожи хора, която не се разказва.
Селището Сенека е било процъфтяваща общност
предимно от афроамериканци със земя,
което е било унищожено, за да направят място за сегашния Сентръл Парк.
Ти знаеше ли за селището Сенека? - Само бях чувала нещичко за него.
Защото е било затрупано.
Няма снимки на Сенека.
Това, което знаем за процъфтяващата общност,
е от археологически разкопки.
"Преди вчера можехме да летим" е афрофутуристична изложба,
събрала творци, които да си представят как би изглеждало селището през поколенията.
МАСЛОБОЙНА ЧАЙНИК, БУРКАН
Не можех да си представя как ще бъде изобразен
преходът от историята до днес и бъдещето.
ЧИНИЯ СТЕЙСИ ЕЙБРЪМС
И това е интересно.
ЧАША С МЕЙ ДЖЕМИСЪН ПЕПЕЛНИК
Тази стара камина прилича на портал,
който от другата страна те пренася в бъдещето.
Това тук поражда усещането за загубата на имущество през вековете.
Имало е три църкви, 50 къщи,
две училища и гробища,
когато селището Сенека е било унищожено от град Ню Йорк през 1857 г.
Художникът е включил част от плана
в този великолепен тапет, който опасва изложбата.
ПРОЦЪФТЯВАЩ И С ПОТЕНЦИАЛ, ИЗМЕСТЕН (ОТНОВО И ОТНОВО...)
Ако нямаш политическа власт, нямаш права да налагаш,
дори да играеш по правилата, да работиш здраво, да придобиваш,
да правиш каквото ти се каже,
ти си част от група, която винаги може да бъде лишена от собственост.
Харесва ми творбата на Хариет Тъбман.
РОБЕРТО ЛУГО, 2021 Г.
Много хора не осъзнават,
че богатството на САЩ,
това, което ни прави най-силни, е дошло от чернокожите жени.
През 1790 г. е имало 700 000 роби.
До навечерието на Гражданската война - четири милиона.
Откъде са дошли?
И това е след края на търговията с роби.
Как е станало това?
Като се замислите, истинските майки на тази страна са чернокожите жени.
Но никой не говори за това, защото и тази история е погребана.
Тук на фокус е косата.
Това представлява кокчетата банту.
Косата е прибрана високо. Вдъхновението.
Любимата ми творба е този гребен за афро прическа до пресата.
ГРЕБЕН
ПРЕСА
Тя улавя сложната връзка с майка ми, когато станеше дума за косата.
Майка ми беше радикална в почти всяко отношение, с изключение на косата.
Беше учителка.
Смяташе, че естествената коса на чернокожите...
КИМБЪРЛИ
...не е професионална.
Искала е да те защити. - Искаше.
Искаше да получавам възможности
и да не бъда подценявана заради прическата ми.
Затова, когато видя това гребенче за афро,
се сещам за момента, когато можех да нося афро.
Обожавах Анджела Дейвис
и помня, че гледах много клипове с нея по време на делото.
Тя винаги правеше така и си мислех: "Ето това искам. Такава искам да съм".
АНДЖЕЛА ДЕЙВИС АКТИВИСТКА
В момента в САЩ има места,
където ще ме уволнят, ако нося косата си така.
Сега има закон за косата в някои щати.
ФЕДЕРАЛНИЯТ ЗАКОН ЗАБРАНЯВА ДИСКРИМИНАЦИЯ НА РАБОТНОТО МЯСТО
ЗАРАДИ ПРИЧЕСКАТА НА СЛУЖИТЕЛЯ.
Но в повечето щати
можеш да дискриминираш хората за това, че носят расти, плитки.
Това съвпада с чернокожите жени.
Така расте косата на чернокожите жени.
Да кажеш, че такава прическа не е професионална,
значи да кажеш, че не си свикнал с такива хора.
После разширих кръгозора и разбрах, че не е само законът.
А и феминизмът.
Някои преживявания на чернокожите жени
невинаги се представяха през призмата на феминизма.
Голяма част е изгубена, нали?
Расова дискриминация.
С критичната расова теория се опитвам
да покажа тези неща на хората.
Нещо като археологически инструмент, нали?
Трябва да разровим под краката си и да разкрием неразказаните истории.
Мнозина не знаеха, че първите ищци
в повечето случаи на изнасилване са били черни жени.
Не знаеха, че Роза Паркс
е започнала като адвокат на изнасилена чернокожа жена.
Често се опитвам да си представя хора като Роза Паркс
не когато се е проявила за пръв път като активистка в съзнанието на хората,
а преди това.
Искам да се уверя, че след двеста години
Соджърнър Трут, Анджела Дейвис и, надявам се, нещо, което съм написала,
ще бъде достъпно за хората, а не заровено така,
както ние трябваше да открием Сенека.
Смятаме, че си жена с кураж,
не само защото си създала удивително полезни инструменти
за историята ни,
а и защото пишеш, без да се криеш.
Начинът, по който се опитваш да изровиш човешки съдби,
за да бъдат видени, оценени и разбрани,
е много трудна задача, Кимбърли.
Таиш ли надежда все още?
Бих казала, че съм упорит човек. - Това ми хареса.
Няма да позволя да ми кажат да мълча.
Няма да се оставя да ми кажат: "Това, за което говориш, не е реално".
Няма да допусна да кажат, че няма значение.
Не мога да контролирам какво правят хората с написаното от мен.
Но когато хората имат теория, която им позволява да назоват преживяното,
те ще ценят идеите
и ще се борят за тях, и в това е най-голямата ми надежда.
Ето това е смелост.
Налага се.
Преживяваме бурни, тежки времена. Много неща се случват.
"Скорошно проучване сочи, че 10% от хората в САЩ не вярват в промяната на климата."
"Какво ви става?"
И въпреки това трябва да имаш доверие на хората около теб.
Ето така.
Да танцуваме.
И да имаш воля да опиташ неща, които може да не успеят.
Ето това трябваше да сваля. - Ще ме уморите от смях.
Предаването ти е страхотно, но то е нещо много по-значимо.
Чувстваш ли го като част от нещо по-значимо?
Иска ми се да се надявам, да мисля, че е така.
От време на време някой ми пише съобщение: "Радвам се, че го каза на глас.
И аз се чувствах така и благодаря, че потвърди чувствата ми".
Тогава си казвам, че това е важно.
Казваха ми да се оттегля, но отказвах, защото можех още да помагам.
Не сте сами, елате при мен. Ако искате да ви подготвя, ще го направя.
Направи една малка крачка. Само 1% всеки ден е достатъчно.
След време ще видиш напредъка.
Превод на субтитрите Катина Николова