METROPOLITNÉ MÚZEUM UMENIA – MET
Met úplne zbožňujem.
Je to obľúbené miesto mojich detí
asi v celom New Yorku.
Charlotte a Aidan sa nedokázali preniesť cez to,
že niektoré staroveké jazyky už neexistujú.
A pamätám si, že mňa to tiež ohromilo,
keď som sa to vo štvrtej triede naučila.
Ja si to zo školy nepamätám.
Pozri, aká nádhera.
Prepána.
Diana, bohyňa lovu.
Vždy, keď som na takomto úžasnom mieste, uvažujem o histórii
a o tých, ktorí sa neboja konať a ozvať sa.
Dúfam, že z našich rozhovorov s týmito ženami
sa viac ľudí naučí, čo znamená konať.
Čo... Že viac ľudí pochopí, že oni sami, kýmkoľvek sú, sa môžu za niečo postaviť.
A z toho sa teším.
Som tu, som hrdá a nebudem sa ospravedlňovať.
A máme šou.
ŽENY S GURÁŽOU KONAJÚ
SEVERNÁ ČASŤ ŠTÁTU NEW YORK
Dnes do tohto domu prídu Hillary a Chelsea Clintonové…
MODERÁTORKA TALKSHOW, KOMIČKA
…a zahrajú sa so mnou.
Neverím, že si na mňa spomenuli.
„Páči sa nám, čo robíš, a chceme sa o tom porozprávať.“
Šialené.
Amber Ruffinovú som vždy rada sledovala,
lebo z nej ide neuveriteľná energia.
Roky som ju sledovala v Late Night with Seth Meyers,
a teraz aj v The Amber Ruffin Show...
Skrátka ju chcem za kamošku.
Neviem sa dočkať.
Pripravujem sa tým,
že som vybrala pár limetiek, nech reprezentujú margarity.
Margošky sú vždy so mnou.
Sme na brehoch rieky Hudson.
Krása.
- Ahoj! - Ahojte!
Vitajte! Poďte ďalej!
Ahoj!
Nemôžem ťa objať? Všetky sme negatívne.
- Jéj! - Jasné, prečo nie?
- Oslávime negatívnosť! - Ach, áno!
- Toto je mama s ockom. - Teda.
Zo dňa, keď sa prišli pozrieť
- na šou v Second City. - Nie!
Účinkovala som tam.
Ako dieťa som snívala o vlastnej poštovej trase.
Ste na vzduchu, prechádzate sa a máte chutné kraťasy. Super.
Ale nie, presťahovala som sa do Chicaga a vystupovala v Second City.
- Skvelé miesto. - Úžasné.
A potom som v Amsterdame hrala v Boom Chicago.
Je to divadlo v Amsterdame,
- ktoré má slávnych absolventov ako... - Teba.
…A. M. Ruffinovú…
- …Sudeikisa… - Páni.
…Setha Meyersa, Jordana Peela.
A potom som prišla do L.A.,
lebo som si dodala guráž,
že keď som bola v Second City a v Boom Chicago,
možno to môžem… …s herectvom a komédiou zvládnuť.
Ale nie. Keď som prišla do L.A., hlavne som písala.
Nikto nepovedal:
„Chceme 35-ročnú černošku, ktorá je taký nerd.
Napísali sme tú postavu...“ To nikto nerobil.
„Aha, jasné.“ Pochopila som, že ak som to chcela robiť…
- Tak napísať. - …musela som to napísať.
Túto jar
uvidíte príbeh černošky, ktorá sa stala svetoznámou vedkyňou,
uznávanou čelistkou,
- a aktivistkou. - Čas na zmenu...
A muža, ktorý bol popritom všetkom beloch.
Mala ho privysoko, ale napravil som ho.
Ja som ho napravil.
Keď som začala u Setha Meyersa,
bola som prvá černoška, ktorá písala pre akúkoľvek neskorú talkshow.
- Fú. - Kedy?
V 2014.
- 2014. - Hej.
Nebolo to tak dávno.
Ale keď zavraždili Georga Floyda,
povedala som si: „Policajti ma obťažovali už miliónkrát.
Čo tak povedať priamo na kameru o chvíľach,
keď som si myslela, že ma zavraždí policajt.“
Bola som pubertiačka a čerstvá šoférka.
Žila som v Chicagu,
doslova som si poskakovala ulicou.
Asi som šla na párty.
Starý belošský poliš uvidel mladú černošku.
S vytiahnutou zbraňou na mňa kričal: „Ani hnúť! Ruky daj na kapotu auta!
Zastav s tým autom!“
Pomyslela som si: „Takto zomriem.“
V každej šou počas toho týždňa som povedala iný príbeh.
A dnes mi došli príbehy.
Srandujem, mám ich viac.
Vtedy som už v šou bola dlho.
Ľudia ma poznali. Som taká...
Som trúbka, nerd,
a v žiadnom zmysle slova nie som zastrašujúca.
A aj tak sa ku mne tak správali.
Myslím, že to sa dotklo mnohých,
lebo nezáleží na tom, čo robíte.
Ak... Ak si vás nájde taký poliš, urobí to, čo chce.
Ako to ovplyvnilo miestnosť scenáristov a tvojich spolupracovníkov?
Boli tvoji belošskí kolegovia prekvapení?
Rozhodne. Všetci hovorili, že nemali ani tušenia.
Tá cesta trvala možno dva roky.
Vieš čo, Loretta? Si celkom v pohode.
Vďaka, Earl.
Z nejakého dôvodu si chcem získať váš rešpekt.
Skvostného černošského scenáristu nájdete kdekoľvek,
lebo nedostávali žiadne šance,
takže tvrdo makali a chrlili to zo seba.
Takže keď ich nájdete, už sú pripravení.
A tak sa to stalo aj s The Ruffin Show.
- Tá. - Ktorá.
- Vráti. - Naspäť.
- Všetko. - Je.
- Úplne. - Geniálna.
Lúzerka.
Fakt.
Ideš naplno. Zháňaš si druhý džob.
Som tu! Neďaleko!
Vitajte v miestnosti scenáristov.
Je to to najšťastnejšie a najkrajšie miesto na svete.
Kým sa k vám dostaneme, budete mať návrh.
Dobre.
Keď mi dali šou, pomyslela som si:
„Kam až to dotlačím?“
Černošskí scenáristi písali so závažím.
Takže vás vyzývam, aby ste navrhli presne to, čo chcete povedať.
Aj ty, Ian.
SCENÁRISTA
Ja navrhujem „Predabovaná Amber“. Šou budú editovať
kritici kritickej rasovej teórie.
„Som hrdý na odolnosť černochov.
- Najprv boli...“ - V pohode!
„...a... a potom vynikli.
- Keď sme sem prišli na... “ - Výletných!
SCENÁRISTA
„...lodiach, čakali nás...“
- Zábavné! - „...časy.“
„Vzhliadali sme k hrdinom, Martinovi Lutherovi Kingovi,
- Rose Parksovej a Malcolmovi...“ - Jamalovi Warnerovi.
„A tak ďalej.“
Super. Paráda.
Keď ako černoch píšete pre to, čo ľudia označujú
„normálny svet a normálne publikum“,
viete, že všetky svoje referencie budete musieť
skresať na takto máličko.
Nemôžem hovoriť o Babyface. Nemôžem hovoriť o Mackovi 10.
- Ani... čojaviem... - Waiting to Exhale.
Waiting to Exhale. Viete, že: „Kenneth!“
- Takže to skresáme na toto. - Na Jamala.
Denise!
„ŠOU BILLA COSBYHO“ PRVÁ SÉRIA
Nepáči sa ti?
Spýtaj sa ma to znova.
Všetci mi dajte návrhy s Malcolmom-Jamalom Warnerom.
A potom... Ach, potom sa dostanete do úplne černošskej šou.
Závažia sa prelomia a môžete povedať všetko.
A môžete byť úplne samými sebou.
Tak makajte viac.
Fungujem takto:
Chcem, aby sa ľudia cítili menej manipulovaní.
To je môj hlavný cieľ.
Keď vyhlásili výsledok súdu s Kyleom Rittenhousom,
viete, úplne mi to zlomilo srdiečko.
Pomyslela som si: „Cítim sa takto, a nechcem,
aby ste sa tak cítili vy. Tak si po vás idem.“
Pár minút predtým, než sme začali natáčať,
bol Kyle Rittenhouse, muž, obvinený zo zastrelenia troch ľudí
na proteste Black Lives Matter, uznaný nevinným vo všetkých bodoch.
Ten... Ten rozsudok sa mi ešte ani nedostal do mozgu a srdca.
Keď som to hovorila, bola som veľmi smutná.
Nezaujíma ma Kyle Rittenhouse. Nezaujíma ma ten rasistický sudca.
A nezaujíma ma ani to, aká po***** musí byť tá porota.
Belochom prechádzajú vraždy už od nepamäti.
To ma nezaujíma. Zaujímate ma vy.
A neverím, že to musím povedať, ale vy máte význam.
Svet, v ktorom teraz žijeme, a my tri o tom vieme,
so sebou prináša hrozby a nebezpečenstvo pre tých, ktorí konajú a ozývajú sa.
A tak je veľmi ťažké vracať sa,
učiť, informovať a nútiť ľudí sa zamýšľať.
Ale ty pokračuješ. Ako to robíš?
Je v našej povahe pomáhať ľuďom a uistiť sa, že im je dobre.
V tvojej povahe.
Nie je to v povahe každého.
Ale väčšina z nás chce objatia, božteky a potľapkania.
Dobre, máme pár skečov, ale jeden sme napísali priamo pre vás.
- Ach, jéj. - Prečítate ho so mnou?
S radosťou.
- A, Chelsea... - Áno, madam.
...šla by si na konkurz na rolu Chelsea?
Len sa snažím byť nenahraditeľná.
„Dnes sú tu so mnou špeciálne hostky, Hillary a Chelsea Clintonové.
Máme na práci veľa vzrušujúcich...
Tak počkať. Č... Čo je to?“
- „Č... Čo je čo?“ - „To.“
Strih na nádherný, trblietajúci sa nohavicový kostým na figuríne.
„Ach, to je najúžasnejší kostým, aký som kedy videla.
Je to priveľa, ale vďaka. Zbožňujem ho.“
„O čom to hovoríte? To nie je darček.“
„Nuž, ako niekto, kto je známy tým, že stále nosí kostýmy,
je to také moje, a určite by nikomu nevadilo,
že si ho vezmem.“
„Tak počkajte. Aj ja som známa nosením kostýmov.“
„Nechcem vyťahovať hodnosti, ale bola som ministerkou zahraničných vecí.“
„Presne. ‚Bola.‘“
„Môžeme to vyriešiť ako rozumní dospeláci.
Každá sa postavíte na jednu stranu miestnosti a nech sa rozhodne oblek.
Dámy, na miesta.“
„Poď, oblek! Poď k mamičke!“
„Kto je dobručký oblek?
Poď sem a natiahni sa mi na nohy, ty jeden smraďúch!“
„Chceš fajnotku? Mám tu fajnotku!“
- „Poď, poď!“ - „Tak poď!“
SCENÁRISTA
„Figurína sa chvíľu váhavo kýva
a potom zrazu vybehne zo štúdia.“
„Nie!“
„Je preč.
Už môžeme dúfať iba v to, že si nájde milujúci domov.“
„Strih na nohavicový oblek pred dverami kancelárie.
Objaví sa v nich Rachel Maddowová.“
„Poď sem a natiahni sa mi na nohy, ty jeden smraďúch!“
HLAVNÁ SCENÁRISTKA
Hej!
To bolo super.
Bolestivé, ale super.
Nemôžem sa vám dosť poďakovať. Teda, aká skvelá skúsenosť.
Vždy som počúvala o miestnosti scenáristov.
Sme tu!
Amber sa nerada chváli...
SCENÁRISTKA
...ale ako pre černošskú komičku
je pre mňa to, čo robí, veľmi inšpiratívne.
Teda, ona... doslova búra zábrany.
Však? To...
- Je to fakt cool. - Fakt guráž.
A preto sme tu!
Mám jednotku s hviezdičkou.
Dobre, toto bude zvyšok nášho dňa.
Nakrájame si tieto limetky a urobíme margarity.
Len pre to tu tie limetky mám.
Zábavné popoludnie, nie?
Prepána. Podľa mňa jedno z tých zábavnejších, áno.
Zabavili sme sa.
A aj sme sa veľa naučili. A veľa sa nasmiali.
To áno.
Humor je zaujímavý spôsob, akým niečo zmeniť.
Tak som zvedavá, akými
ďalšími spôsobmi ľudia, čo konajú, udržujú emocionálnu rovnováhu.
Počula som, že nás tu naučia tancovať!
Hej!
Slečna Hillary. Prvý krok...
Ja sem na to hlavné miesto dám dcéru.
- Ja idem sem dozadu. - Som pripravená, tréner.
V mojej rodine tanečné gény vynechali generáciu.
Neskúšajte ma z toho.
Country tance sú to moje.
Už viac ako 40 rokov som sestrička.
ZDRAVOTNÁ SESTRA
Od roku 1979.
Som z Filipín.
Viete, keď ste mladí, chcete vzrušenie,
takže chcete vypadnúť z krajiny. Prečo nie do Iraku?
IRÁNSKO-IRACKÁ VOJNA
Belinda pracovala v bojoch.
Starala sa aj o ľudí v rozpuku epidémie AIDS.
SPOJENÍ PROTI AIDS
A v roku 2020 bola v epicentre COVID-19 v Queens.
NEVSTUPOVAŤ – IZOLÁCIA
Hovorte o konaní.
Belinda, ľuďom ste poskytli pohodlie a zachraňovali ste životy.
Po všetkom, čo ste zažili ako sestrička,
ste povedali, že COVID bol najťažšou výzvou zo všetkých?
Už som videla smrť.
Ale nie v takom množstve, ako teraz.
- A nekončilo to. - Hej.
Skrátka to neprestávalo.
No, niekde som čítala, že 4 % sestier v USA sú Filipínky.
- Áno. - Hej.
A 30 % sestier, ktoré zomreli na COVID, boli Filipínky.
Nuž, a... a niektoré vaše kolegyne mali COVID.
Áno, jedna zomrela.
Myslím, že z toho mám stále PTSP.
Prvýkrát som si pomyslela, že nie som v Amerike.
Som naspäť vo vojne.
A je to horšie.
Aj ja som mala COVID.
Keď som si pomyslela na pacientov... Viete, keď nemôžu dýchať,
a zrazu zmodrejú.
A potom ich skrátka vidíte umierať vám pred očami.
Keď sa mi začal krátiť dych, strašne som sa bála.
Nuž, ja len rozmýšľam,
že vy v prvej línii máte všetci mimoriadnu guráž.
A som vám taká vďačná,
ako aj všetkým vám podobným, ktorí pracujú,
- aby sme boli zdraví a starajú sa o nás… - Hej.
- …v chorobe. - Hej.
Nuž, som vďačná, ale je mi aj ľúto, že od vás stále toľko žiadame.
To, čím si sestry posledné dva roky prešli, je veľmi ťažké.
A stále si tým prechádzajú.
Ale bolo na tom aj niečo dobré. Viete?
Táto reštaurácia, a všetky v okolí,
nám posielali jedlo. Raňajky, obedy aj večere.
A aj sme... odvšadiaľ sme dostávali listy.
Hneď, ako som vyšla z nemocnice,
počula som... ľudí, ako trúbia v autách.
Tút! Tút!
Vzdávali nám poctu.
Vtedy som sa naozaj cítila dobre.
Povedala som si: „Sú... Sú s nami.“ Viete?
Nie sme... Nie som sama. Nie sme sami.
Mysleli sme si, že sme v tom sami, viete?
Ale nie sme.
Ešte si zatancujeme?
- Áno. Poďme na to. - Áno.
Dobre.
Raz, dva, tri, štyri.
A naspäť, šesť, sedem, osem.
Musím to robiť každý týždeň.
- Však? - Berieš to športovo.
Naozaj obdivujem ľudí,
ktorí vynaliezajú veci, čo nás posúvajú dopredu
a pomáhajú nám riešiť problémy a odpovedať na naše otázky.
Takých ľudí potrebujeme viac.
A viac takých žien.
Ešte stále som zarazená, že menej ako štvrtina patentov v USA
pripadá na ženy.
MANHATTAN, NEW YORK
Často nestretávam ľudí,
ktorí chcú tak veľmi niečo zmeniť,
že vytvoria ľuďom nápomocnú vec rovno vo svojej kuchyni.
Vyzerá to ako drogový labák, ale nie je.
Viete, obyčajne tu varíme jedlo.
VYNÁLEZKYŇA – PODNIKATEĽKA
Ale dnes tu uvaríme silikónové rúško.
Alice som stretla v Portoriku po tom strašnom hurikáne.
HURIKÁN MÁRIA, 2017
Živo si pamätám rozhovor s mamou, keď bola pred piatimi rokmi v Portoriku.
Spýtala som sa jej, ako sa má, a myslím, že mi odpovedala:
„Stretla som najúžasnejšiu ženu!“
„Vynašla také svetlá SolarPuffs!“
OBLASTI KATASTROF
Ľudia doslova operovali na uliciach
a nemali žiadne svetlo okrem bateriek.
Alice vytvorila skladacie a ľahko prenosné solárne svetlá.
Boli praktické a naozaj geniálne.
To je konanie... Ona ho skrátka stelesňuje.
Božemôj!
- Veríš tomu? - Božemôj.
Tak rada ťa vidím!
- Konečne vás stretávam! - Ahoj.
Vitajte v mojom skromnom príbytku.
- Ach, sme tu radi. - Tešíme sa.
Ako sa nápad vynálezkyne,
dizajnérky, ako si ty, dostane až sem?
Viete, hovorí sa,
že znepokojená mama robí lepší prieskum ako FBI.
Môj syn sa narodil s astmou
a urobila som si prieskum.
V tých časoch malo v meste New York astmu jedno zo štyroch detí.
Tak o 300 % viac ako vo zvyšku krajiny.
Vtedy som sa zamerala na slnečnú energiu.
Bála si sa respiračných...
- Presne! - ...účinkov,
vieš, toho znečistenia z fosílnych palív.
Sedemdesiatpäť percent znečistenia v New Yorku je z budov,
nie z áut.
Lebo sú staré a neefektívne.
Hej!
Viete, chladiace a svetelné systémy sú stále zapnuté.
Slnko je najmocnejším zdrojom energie,
ktorý máme na Zemi každý deň.
Tak prečo nevyužiť obyčajné solárne svetlo a pekne ho nenavrhnúť?
Koľko bolo predtým verzií?
Asi tak 168.
- Teda. - Toto je mega obláčik,
čiže väčšia verzia, ale môžete ho nabíjať aj mobilom.
Predvádzaš sa.
Ešte stále sa to vyvíja.
Pre pandémiu mám teraz prestávku.
Nuž, mohli by sme to nazvať obratom.
Doktori mali na tvárach hrozivé rany.
Doktori, sestry a ľudia v nemocniciach...
Presne.
Bolo vidno čierne a fialové otlaky.
A takisto išlo o nepočujúcich,
ktorí potrebujú vidieť ústa a tváre.
Teraz sme bez tvárí.
Mám pocit, že nám odrezali ľudskosť.
Kráčate okolo susedov a vôbec ich nespoznáte.
A rúška sa vyhadzujú
a sú z plastov.
Zo vzduchom zvlákňovaného polypropylénu,
ktorý je pre oceány, skládky a vodný život smrteľný.
V oceáne vydržia 450 rokov.
Každá krajina vyhodí miliardy rúšok.
Netušila som, že je ich toľko.
Ale to veľké číslo dáva zmysel.
Je 21. storočie. Prečo...
Prečo stále nosíme lacné rúška, ktoré sú navrhnuté iba pre funkčnosť?
Počas lockdownu som svoju kuchyňu premenila na labák.
Takže namiesto kuraťa
dnes urobíme veľmi predbežný prototyp rúška.
Bude to napoly pokus z chémie a napoly, vieš, kuchyňa Julie Childovej.
- Mám rada chémiu aj varenie. - Thomas Edison.
Toto je vytvrdzovací roztok.
Pozri na tú striekačku.
- Pripravená. - A toto je silikón.
- Ťahaj. Zmiešaj ich. Pomaly. - Dobre.
- Ak miešaš rýchlo… - Tak?
…bude tam príliš bubliniek.
Spievaj si pri tom Johna Lennona…
Ja si spievam „Ide traktor do lesa“.
- Ne... - Lebo mám malé deti.
Ide traktor do lesa, do lesa
Vidíš, že hustne.
V strede urob priehlbinku.
A nalievaš po okraje, až kým to nezačne odkvapkávať.
Ach, ide ti to. Pozri na to!
Ide?
Tak kedy si začala pracovať na rúšku?
Myslím v rámci pandémie.
Asi v marci, apríli.
- Hneď na začiatku? Páni. - V 2020.
Ale celý rok mi trvalo, kým som vyrobila prototyp na masovú výrobu.
Prečo to podľa teba tak trvalo?
Nuž, neverila by si, koľkí ti povedia, že sa to nedá.
Nikdy to ešte nerobili, takže sa to nedá.
Takže nájsť niekoho, kto by sa o to pokúsil, bolo neuveriteľne ťažké.
A čo teraz?
Šupneme to do rúry.
Do obyčajnej rúry?
- Kuchynskej? - Hej, hej.
Chceli sme s tebou hovoriť aj preto,
lebo sa snažíš prísť na to, ako niečo zlepšiť,
alebo na to, ako niečo vyrobiť, ako premeniť tvoju víziu na skutočnosť.
Občas som v polohe plodu ležala schúlená na podlahe v kúpeľni.
Ale s každým zlyhaním
sa priblížite k bodu, keď zrazu začnete vidieť poza rohy.
A to iba skúsenosťami.
Všetko poobstríhaj, nech ho môžeme vybrať.
Nevyzerajú chutne?
Je to ozaj ochromujúce a zastrašujúce, ale ak dokážete
ísť krok po kroku...
- Vyriešiť jeden problém… - Hej.
…pre jedného človeka.
Dôvod, prečo som začala s vynálezmi,
je môj syn.
To málo, čo urobím ja, bude mať vplyv
alebo nejaký dopad pre jeho deti a vnúčatá.
Vidíš, čo vidí ona?
Chcem, aby presne to isté videli mladí chlapci a dievčatá.
To, že niekto dňom a nocou maká,
a znova a znova zlyháva, ale aj tak má motiváciu vymyslieť niečo,
čo ľuďom pomôže.
Hillary, myslím, že si to zničila.
Aj ja.
Moc som z toho odkrojila.
Bože, pozri na ňu.
- Pozrite na ňu! - Ideš, dievča.
Pozrite... Toto urobila Chelsea.
Vďaka.
- Ktorá je lepšia? - Aha!
- Len sa pýtam. - Ani zďaleka.
Takže, toto je konečný produkt.
Silikón sa dá recyklovať a filter je biologicky odbúrateľný.
- Skúsim si ho? - Hej.
Je to super.
A môžeš nosiť rúž.
Vyberiem si foťák.
Matka a dcéra!
Usmievame sa a je to vidno.
Jednou z nezlomných žien s gurážou je určite Jackie.
- Úžasná. - Je požiarničkou v New Yorku.
A po celé roky je jej poslaním
dostať do zboru viac žien.
Kam idú? Nemali zapnutú vysielačku.
Poviem ti, keby som musela byť v zákopoch,
bola by prvá, koho by som tam chcela so mnou.
Ako malá som chcela pomáhať ľuďom v najťažších chvíľach.
Ale nemyslela som si, že existujú požiarničky.
POŽIARNIČKA
Jackie!
Poviem vám pravdu.
Keď som zavolala na stanicu, ozval sa muž.
A zložil mi.
Nechcel ma tu.
Ale to ma neodradilo.
- Koľko urobila? - Viac ako ty!
Musela som zmeniť myslenie, ktoré v tejto práci majú muži o ženách.
Každá žena, ktorá príde po mne, a bude potrebovať pomoc,
tréning, podporu či radcu, budem tam pre ňu.
TAKTICKÝ TRÉNING
SKÚŠOBNÝ PAVILÓN
Na testoch je veľká konkurencia. Píše ich vyše 40 000 ľudí.
- Páni. - Koľko ľudí to dotiahne
od testu ku výcviku?
Podľa triedy. Viete, ako to viem?
Musíte si hovoriť mantru.
- Mantru? - Pamätáš si ju?
- Áno! - Božemôj! Idem. Môžem?
- Nahlas! - Dobre.
Dobre. Madam, na palube máme 311 vysoko motivovaných...
POŽIARNIČKA
…naozaj oddaných nováčikov, madam!
Sme štíhle, naštvané, modré stroje!
Hurá, hurá, hurá!
- Chce sa mi vstať! - Hej, hej!
Musím kričať, inak to nie je správne…
Hej. Hej.
Máme rovnaké kritériá pre mužov a ženy.
Tridsať kľukov, 30 sklápačiek, musia ich urobiť všetci.
Dva a pol kilometra pod 12 minút.
- Štyri zdvihy… - Stratila si ma.
Hovorila som si: „To by som zvládla. To... to by som nezvládla.“
Chcem, aby každá stanica v New Yorku…
- Cieľ bol… - Hej.
- …mať aspoň jednu ženu – požiarničku. - Presne.
- V roku 2006 som bola 29. žena. - Hej.
Dostali sme sa na 30. Trvalo to tak šesť, sedem rokov.
Bolo to smiešne.
Chcela som to zmeniť. Tak ako mám robiť nábor?
Povedala som si, že pôjdem na každú športovú akciu,
do každej školy, univerzity a budem ponúkať náhľad do mojej profesie.
Tým sa naše počty zoštvornásobili.
- Dobrý pocit, nie? - Skvelý.
Keby nebolo Jackie, nebola by som požiarničkou.
Pred ňou som požiarničky nestretla.
Viete, ako záchranárka som sa pozerala, ako požiarnici vstupujú do budov.
A myslela som si: „Chcem tam ísť. Zvládnem to.“
Ale až keď si uvidela ženskú požiarničku…
- Aha. - si si povedala: „Počkať.
- Urobím to.“ Však? - Áno.
Pretrvávajú ešte otázky typu:
- „Ste naozaj požiarnička?“ - Stále.
Keď ste v rovnakom výstroji a robíte to isté,
nerozoznajú, či ste muž alebo žena.
POŽIARNIČKA
Ale keď je po zásahu, občas
si zložíte prilbu a bude to vždy rovnaká reakcia.
Vytiahnu telefóny a povedia: „Je to dievča!“
- Sme ako jednorožce. - Hej.
Vraj: „Ženská sila!“
POŽIARNIČKA
A chalani, s ktorými robím: „Hej, ženská sila.“
Trochu žiarlia.
Pozrite, ak som náhodou pri striekačke
a všade predo mnou je oheň,
keď ho uhasím, nik nemôže povedať, že som nanič.
„Ona to uhasila? Ten oheň?“
- „Áno, ja.“ - Dobrá reakcia.
Neteším sa, že vám horí dom.
Ale som rada, že som tam a v čase núdze
vám môžem pomôcť.
Počas núdze.
Dochádzka, kým začneme.
- Jackie, kanvu. - 10-4.
Keď na niečom driete, máte z toho sebaúctu.
Dáte do toho celé srdce, obetujete tomu každučké vlákno svojej bytosti.
A keď to príde...
Pardon. Dajte mi sekundu.
Vtedy vám to už nikto nevezme.
Viete, aké bolo ťažké sa sem dostať?
Som štvrtá žena, ktorá sa dostala do núdzového tímu.
Nechceli ma a teraz reprezentujem stanicu.
Keď poviem mladej žene, že ju kryjem,
tak ostanem dlhšie a budem ju učiť a trénovať.
Urobím všetko v mojich silách.
Som v tíme 270. Nájdite si ma.
A ideme, Chelsea. Iba to...
Ako učiť deti viazať si šnúrky.
- Presne. Len ich zhúžvi. - A môžeš do nich skočiť.
- A potom sa vsunúť. - Áno.
- Daj si prilbu. - Áno.
Aha. Takže, teraz skúška. Volá sa to čierna mamba.
Siahni dnu, ruka cez ruku a budeš ťahať.
- Hadicou. - Nepôjde to podľa plánu.
- Ale pôjde. - Hýb sa.
- Ako pri tanci. - Hej.
Fajn.
- Veríme jej, nie? - Áno.
- Som pripravená. - Ideš. Zvládneš to.
Poď. Zvládneš to sama.
- Pozri na to. Ťahaj. - Nie.
- Štyri plus. - Štyri plus? Ani len trojku!
Rýchlejšie.
Rýchlejšie. Prechádzaš sa ako po móle.
- Súrne. Súrne. - Ideme. Kráčaj, kráčaj.
Pozri, ako... Presne. Rýchlo, ideš. Súrne.
Super! Zvládneš to.
- Ešte jeden. Dobre. Dobre. - Fajn.
Teraz drž oboma rukami.
- Tvoje telo pred moje. - Dobre. Môžeme.
Môžeme? Kruh, kruh. Ako ja.
Krok dopredu.
- Dobrá práca. - No... hej.
Mama: „To je moja dcérka!“
Teda, už predtým som mala rešpekt pre požiarnikov.
Hlavne pre naše neoblomné požiarničky ako Jackie.
Ale po tom, čo som si musela obliecť tú výstroj a skúsila zodvihnúť hadicu,
- môj rešpekt vyletel. - Hej.
A to si ani nemala oblečené všetky tie ťažké veci.
Viem. Mala som tak polovicu.
- Pokorilo ma to... - Hej.
...a zanechalo to vo mne ešte väčší úžas a vďačnosť.
No, teda, aspoň si mysleli, že to dokážeš.
- Pravda. - Na mňa sa pozreli a povedali:
„Vy sa môžete pozerať.“
Bola si dobrá roztlieskavačka.
A teraz sa stretneme s Kimberlé.
- To je žena s gurážou. Teda... - Panebože.
Vytvorila pojem intersekcionalita,
a je jednou zo zakladateľov kritickej rasovej teórie.
Tá teória sa zakladá na myšlienke, že v našej histórii
je už od časov otroctva rasizmus vpletený
do našej verejnej politiky a našich zákonov…
BELOŠSKÉ PRIVILÉGIUM ŽIJE
…a teda má široký dopad na našu spoločnosť.
SME BUDÚCNOSŤ
Pomohla mnohým ľuďom pochopiť…
LÁSKA JE SILA
…akým spôsobom sú rasizmus a nerovnosť v Amerike zakorenené a podporované.
Je priekopnícka odborníčka na právo, profesorka práva a neúprosná advokátka.
ZASTAVTE WOKE ZÁKON
Chceli okolo jej práce vyvolať kontroverziu,
aby zabránili výuke o našich skutočných dejinách.
NEUČTE DETI KRITICKÚ RASOVÚ TEÓRIU
Nebudete moje deti učiť,
že len preto, že sú belosi, sú rasisti.
Hanba!
PRESTAŇTE UČIŤ NENÁVISŤ
Hanba!
Napriek tomu všetkému Kimberlé koná.
- Ahojte! - Ahoj, Kimberlé!
- Ako sa máte? - Ahoj.
ADVOKÁTKA, PROFESORKA
- Rada vás spoznávam. - Tak rada vás vidím.
Je mi cťou.
Tešíme sa na rozhovor, Kimberlé.
Lebo ty si už roky v prvej línii
a konáš a ozývaš sa.
- A teraz je to ťažšie. - Hej.
V našich životoch dokázalo iba 8 % stredoškolákov
správne vyjadriť príčinu Občianskej vojny.
A to bolo pred posledným pokusom o vymazanie histórie.
Takže sme v týchto veciach nezačínali s veľmi gramotnou verejnosťou.
Kritická rasová teória nie je útokom na belochov.
Nie.
Nehovorí, že Amerika je najhoršia na svete.
Hovorí, že sa stali konkrétne veci,
a takto im napomohol zákon.
Konkrétny príklad kritickej rasovej teórie
pomáha ľuďom porozumieť, čo sa musí ďalej stať.
A preto sme tu.
Občas o kritickej rasovej teórii hovorím ako o archeológii.
Viete, o dvesto metrov ďalej
sa odohráva černošský príbeh, ktorý nik nerozpovie.
Dedina Seneca bola prosperujúcou komunitou
najmä černošských majiteľov pôdy,
ktorú zničili, aby urobili miesto pre Central Park.
Počula si predtým o Senece?
Iba trochu, však?
Lebo to utajili.
Neexistujú žiadne fotografie.
Takže všetko, čo o tejto komunite plnej života vieme,
pochádza z archeologických vykopávok.
„Predvčerom sme lietali“ je afrofuturistická expozícia,
ktorá spája umelcov,
aby si predstavili, ako by Seneca vyzerala,
keby sa zachovávala po generácie.
MASELNICA 1700 – 1800 KANVICA 1700 – 1900
DŽBÁN 1796 – 1819
Naozaj som si veľmi nevedela predstaviť,
ako vystavíme ten prechod z minulosti cez prítomnosť až po budúcnosť.
TANIER: STACEY ABRAMSOVÁ
Je to veľmi fascinujúce.
HRNČEK S PORTRÉTOM POPOLNÍK
Tento starý krb je skoro ako portál,
ktorý vás na druhej strane privedie do budúcnosti.
Toto vo mne evokuje, ako ľudia počas stáročí
strácali majetok.
Keď Senecu v roku 1857 zničilo mesto New York, boli v nej tri kostoly,
50 domov, dve školy a cintoríny.
Tento umelec využil časť z toho prieskumu
v tejto úžasnej tapete, ktorá obklopuje celú expozíciu.
ODSTRÁNENÁ PROSPERITA A POTENCIÁL (ZNOVU A ZNOVU)
Je to príbeh o tom, že ak vám chýba politická moc
a vynútiteľné práva,
aj keď hráte podľa pravidiel, tvrdo makáte a nadobúdate,
robíte všetko, čo vám povedia,
aj tak ste súčasťou skupiny, ktorá je vždy k dispozícii na vyvlastnenie.
Páči sa mi ten kúsok s Harriet Tubmanovou…
KOPATEĽNÉ PODZEMIE
…lebo veľa ľudí neuznáva,
že bohatstvo Spojených štátov,
to, čo nám dáva najväčšiu moc, prišlo od černošiek.
V roku 1790 bolo v USA 700 000 otrokov.
Večer pred Občianskou vojnou ich boli štyri milióny.
Odkiaľ sa vzali?
A to bolo po skončení obchodu s otrokmi.
Tak ako sa to stalo? Ako?
Ak sa zamyslíte nad tým, kto sú matky našej krajiny,
sú to černošky.
Ale nikto o tom nehovorí, lebo tá história je tiež pochovaná.
Veľa z toho je o vlasoch.
Toto je o vrkočoch Bantu.
O vysokých účesoch. O inšpirácii.
Môj obľúbený kúsok je tento háčik na afro a horúci hrebeň.
HREBEŇ CA. 1851
HORÚCI HREBEŇ
Úplne vystihuje zložitý vzťah mojej matky k vlasom.
Mama bola takmer vo všetkom okrem vlasov radikálna.
Bola učiteľkou.
Bola toho názoru, že prirodzené vlasy, hlavne teda černošské,
nie sú profesionálne.
- Chcela ťa chrániť. - Chcela.
Chcela, aby som, viete, aby som mala tie isté príležitosti
a aby ma nepodceňovali
kvôli štýlu mojich vlasov.
Takže keď vidím háčik na afro,
spomeniem si, keď som konečne mohla nosiť afro.
Zbožňovala som Angelu Davisovú, a pamätám si mnohé zábery,
ako vychádzala zo súdnej siene.
Vždy išla takto. Myslela som si:
„Taká chcem byť. Tým chcem byť.“
POLITICKÁ AKTIVISTKA
Aj teraz existujú v USA miesta,
kde by ma za takéto vlasy vyhodili.
- V niektorých štátoch je zákon. - Áno.
FEDERÁLNY ZÁKON ZAKAZUJE DISKRIMINÁCIU NA PRACOVISKU,
ZALOŽENÚ NA ŠTÝLE VLASOV.
Ale vo väčšine
štátov môžete diskriminovať na základe dredov, vrkôčikov…
Len náhodou zhoduje s černoškami.
Náhodou je to založené na nich.
A povedať, že je to neprofesionálne, znamená,
že na pracovisku nie sú zvyknutí na ľudí ako sme my.
Potom som si rozšírila obzor a zistila som, že to nie sú len zákony.
Je to aj feminizmus.
Na konkrétne skúsenosti černošiek
sa nie vždy pozeralo v rámci feminizmu.
A... A veľa vecí sa tým stratilo, nie?
Je to rasová diskriminácia.
V kritickej rasovej teórii sa často snažím
takéto veci odokryť.
V podstate je to aj archeologický nástroj, nie?
Chceme sa pozrieť pod svoje nohy
a odkryť príbehy, ktoré ostali nevypovedané.
Mnoho ľudí nevie, že prvými žalobkyňami vo väčšine prípadov
sexuálneho obťažovania boli černošky.
Nevedia, že Rosa Parksová vlastne začínala
obranou černošky, ktorú znásilnili.
Často sa snažím predstaviť si také chvíle.
Nie, keď sa Rosa Parksová dostala do povedomia ľudí,
ale to, čo sa stalo predtým.
Chcem sa ubezpečiť, že o dvesto rokov
budú mať ľudia prístup k Sojourner Truth, Angele Davisovej a k mojim textom,
a nebudú ich musieť odkrývať,
ako sme my museli odkryť Senecu.
Jedným z dôvodov, prečo si myslíme, že máš guráž,
je nielen to, že si vytvorila veľmi užitočné nástroje
na rozmýšľanie o našej histórii,
ale že si sa potom neuchýlila niekam na horu.
Spôsob, akým sa snažíš odkryť ľudské príbehy,
aby sme ich videli, pochopili a ocenili,
to je veľmi náročná práca, Kimberlé. Je to náročné.
Stále máš nádej?
- Povedala by som, že som tvrdohlavá. - To sa mi páči.
Nepovedia mi, že mám zakázané hovoriť.
Nepovedia mi, že skúsenosť, o ktorej hovorím, neexistuje.
Nepovedia mi, že na tom nezáleží.
Nemôžem ovládať, čo ľudia urobia s tým,
čo som napísala.
Ale keď majú ľudia koncept, ktorý im dovolí svoju skúsenosť pomenovať,
budú si tie koncepty vážiť
a budú bojovať, aby si ich udržali. A... A tam je moja nádej.
To je teda konanie.
Treba.
Žijeme vo veľmi búrlivých, ťažkých časoch.
A deje sa toho veľa.
„Podľa posledných prieskumov 10 % Američanov
neverí v klimatickú krízu.“
„Bože, čo je to s vami?“
Ale stále musíš veriť ľuďom, ktorí sú s tebou.
Presne.
Poďme tancovať.
A musíme skúšať veci, ktoré nemusia fungovať.
Tak to som mala dávať dole.
Si smiešna.
Tvoja šou je zábavná a skvelá, ale je omnoho viac.
Cítiš sa tak niekedy? Že si súčasťou niečoho väčšieho?
Dúfam... Rada si myslím, že je to pravda.
Raz za čas vám niekto napíše a poviete si:
„Božemôj. Som rada, že si to vyslovila,
lebo som to tak cítila, a vďaka, že si mi to potvrdila.“
To je dôležité.
Hovoria mi, že mám ísť na dôchodok, ale ešte stále dokážem pomôcť.
Nie ste sami, príďte za mnou. Ak potrebujete povzbudiť, som tu.
Urobte... malý krôčik. Jedno percento každý deň postačí.
Pokrok uvidíte spätne.
Preklad titulkov: Martina Mydliar