Ще ми направиш ли бъркани яйца? - Да, ще ти направя.
Сирене? - Да, с малко сирене.
Обичам да готвя с децата, защото смятам, че е чудесен начин
да ги науча на търпение, на малко химия и на много математика.
Смяташ ли, че готвенето е метафора?
До известна степен то е като грижите за децата, не мислиш ли?
Правиш всичко по силите си и няма да се получи идеално.
Да, но има моменти, в които, ако използваш сол вместо захар,
трябва да започнеш наново.
Да си родител, означава да помогнеш на децата си да разберат,
че дори да се трудят упорито, пак може да не са най-добри в нещо.
Но пак ще го обичат и ще му се наслаждават.
Да съм родител, е най-хубавото и най-трудното нещо, което съм правила.
Радвам се, че още смяташ така. - Истина е.
Връзката между майките и дъщерите
е необикновена, силна и прекрасна,
но и обтегната,
защото искаш хем да ги предпазиш,
хем да ги направиш самостоятелни.
Трудно е.
Не мисля, че връзката ни е била обтегната. - Е, ти беше тийнейджърка. Аз го помня.
Добре. Снимайте.
Много жени знаят как да използват яйчниците си.
Това е семейство. Ние сме семейство.
ЖЕНИТЕ СА МАЙЧИНСКА СИЛА
СПОМЕНИ
Боже мили.
По някаква причина обожавам да прелиствам фотоалбуми.
Страхотно е. - Много ми харесва.
Ето я баба ти - майка ми Дороти. Тук те държи.
Изрязали сме баща ми, но и той е на снимката с бастуна си.
А когато гледам тези прекрасни снимки от момента, когато се роди,
си мисля каква удивителна и огромна отговорност е,
когато ти дадат бебето.
Изведнъж поемеш грижите за този нов малък човек.
И това беше доста плашеща отговорност.
Помня, че когато бях малка, ти все ми казваше,
че ще се справим,
че може би ще ти трябва време,
защото за пръв път си майка, а аз съм дете за пръв път.
Беше важно да го чуя, като бях малка, и ми помогна, когато и аз станах майка.
Постоянно се адаптираш като родител и като майка на дъщеря.
Тук гласуваме заедно. - Баща ти се кандидатира за президент.
През 1992 г. - Да, 92-ра.
Бяхме в центъра на вниманието
и правех всичко възможно да те предпазя от ровенето в живота ти,
но и не исках да те изолирам.
Опитвах се да намеря баланса.
И балансът и динамиката неминуемо се променяха с времето.
Да си майка, е едно от най-смелите неща
и според мен майките и дъщерите, с които говорим,
могат да ни научат на много.
Това важи за Голди Хоун и дъщеря й Кейт Хъдсън.
Голди знае какви са изпитанията на известността.
В началото на филмовата си кариера е страдала от депресия и тревожност.
Не можех да се покажа сред хора, без да ми стане зле.
Изведнъж бях известна, а още не бях опознала себе си.
Затова отидох на лекар.
Медитацията й помогнала.
Тя дори основала организация,
която учи деца как да се справят със стреса.
Кейт има не само актьорския талант на майка си,
но и нейната всеотдайност в грижата за физическото и психическото здраве.
Ще разговаряме с тях за взаимоотношенията им
и как учиш някого на увереност, издръжливост и оптимизъм.
ТОПАНГА КАЛИФОРНИЯ
Голди и Кейт обичат да танцуват заедно.
И за обичам да танцувам.
Танцът е интересен израз на баланса между духа и тялото
и те ни канят на дансинга.
Мамчета и щерки.
Така се радвам. - Боже.
Какво сте ни подготвили? - Усещам, че ще вземаме урок.
Казвах на мама как се радвам, че ще танцуваме танго с вас.
Шегуваш ли се? Тя беше на седмото небе. - Вълнувах се.
Винаги съм "за" урок по танци.
Не съм танцувала танго може би от десетина години - време е.
Това е страхотно.
Ако искате да говорим за взаимоотношения,
ето това правя с майка ми от малка.
Тя си захвърля нещата.
"Ето го якето на мама."
Като си тръгнем, нося всичките й неща.
Очила, ключове. "Къде са ми ключовете?" У мен са, мамо.
Ще ми се да кажа, че лъже, но не е така.
Готови сме. Кажете какво да правим.
Аржентинско танго. И двамата партньори участват активно.
КАРЛОС УЧИТЕЛ ПО ТАНГО
Страстта е част от тангото.
В него се усеща връзката, доверието. Трябва да се отпуснеш.
Когато започваме нещо, ни трябва ред.
Ако искам да водя, лявата ми ръка ще е отвън.
Едно, две.
И описваме квадрат.
Това е специфичното, когато водиш. При желание всичко ще постигнеш.
Знаете какво искате, давайте.
Ще водиш ли, мамо? - Не, ти води.
Какво става?
Сега настрани.
Надясно. - Насам.
Правиш каквото ти казвам.
И мен ме узурпираха.
Как се водехте една друга?
Уж водех, но на мама й писна и ме завъртя.
Така стана и при мен. Първо водех аз, после - мама.
"Ти води, но около 20 секунди."
Да, нали? - Именно.
Сега, след като го усвоихте, е време да потанцувате с Карлос.
Седнете тук.
Ще чакаме да ни поканят. - Той ще ви покани.
Ясно. - Виж ти.
Май тя ще е първа.
Той избра мен.
Мамо.
Идва й отръки. - Така е.
Браво. Беше страхотно. - Супер. Гордея се с теб.
Искате ли да излезем? - Да.
Прекрасен ден е.
По време на урока говорехме колко е важно да се движиш и да се потопиш в танца.
Намираш хармония със себе си.
Това ни помага да разберем какво е самоосъзнаване.
Като родители трябва да си дадем сметка,
че емоциите наистина са заразни.
Децата усещат това, което и ти.
И как да усещаме децата си.
Когато мама е на моята вълна, това ми дава възможност да видя
собственото си емоционално състояние.
Как се справихте с желанието ти да бъдеш актриса,
да последваш успеха на майка си?
Мисля, че бях на 10-11, когато казах на мама: "Ще стана актриса".
А тя: "Добре.
Успокой се. Иди си в стаята." - "И се върни в пети клас."
"И се върни в пети клас."
Но ти направи така,
че ми даде възможност да се явя на прослушване.
Помниш ли за какво? - За ситком с Хауи Мандел.
Шегуваш се.
Да, но мама не ми каза, че съм получила ролята.
Какво й каза? - Искаха я.
Каза ли й, че не са я одобрили? - Да.
"Избраха друго дете. Но всичко е наред."
Това ме накара да поискам да се върна към нормалното си детство.
Исках да й осигуря нормален живот, доколкото е възможно, до завършването й.
Повече не повдигнах въпроса. Не упражнявах контрол.
Това не означава, че е лесно. - Точно така.
Невинаги си съгласна. - Да, отлично го знаем.
Учим се в движение, нали?
Когато искаш да кажеш нещо,
го казваш, без да го натякваш, защото така не помагаш.
Започнах с голяма доза "кураж".
В моя път дотук слушам ума и сърцето си.
Защото знам - като създавам бизнес начинания или работя по филм -
всички имаме някаква сила.
Това, което обичам да казвам на младите момичета, особено на ръководни постове,
е, че лидерството има много лица.
То е огромна дъга от различни индивидуалности и качества,
които заедно могат да създадат нещо вдъхновяващо.
Това е дръзка постъпка, като да се качиш на сцена.
Много си сладка. - Искаш да се забавляваш.
Хилари иска по-чевръсто.
Полека.
Сблъсък между майки.
Обожавам тези снимки. - Боже, колко си сладка.
На тях съм с мама.
Много си сладка. - Да, така е. Виж ме.
Защо не си ме обличала така? - Ти не позволяваше.
Още от малка имаше конкретни предпочитания за дрехи.
Това е майка ми на завършването на гимназията.
Което е невероятно постижение за нея, защото баба ми и дядо ми я изгонили.
Била изоставена. - От родителите си, от баба си и дядо си.
Докато научавам повече за живота на майка ми,
ми прави силно впечатление колко много се е старала в грижите за мен,
като знам, че не е имала собствена майка.
Има разлика между "майка" и "майчински грижи".
Ако се грижиш за някого, не го изоставяш.
КАЙЕН АКТИВИСТКА
Това ме подсеща за Кайен, която се е грижила за много деца,
които са били изгонени от родителите си, защото са гей или транс,
или защото чувстват, че за тях няма бъдеще, няма общност.
Тя е създала семейство по свой избор.
Точно. Няма биологични деца. - Избрала ги е.
КУИНС НЮ ЙОРК
Здрасти. Чух, че тук имало събиране.
Как си? - Събрала си много хора.
Здравейте. - Приятели.
Аз съм Туинкъл, приятно ми е. - И на мен.
Моя ученичка. - Приятно ми е.
Шегуваш се. Боже. - Да. Учих в "Мейлман".
Когато Доркас ми се обади и каза: "Челси ми е преподавател",
си казах: "Трудът ни не е напразно".
Кайен основава "Глиц" през 2015 г.
Програма за жилища за трансмладежи, които остават без дом с тревожни темпове.
Тя не просто им осигурява покрив над главите.
Не им е от голяма помощ да получат само карта за транспорта и тест за ХИВ.
Трябва да покрием реалните им нужди.
Образование. Всичко започва оттам.
Срещнах я, когато още не бях завършила гимназия.
Дипломирам се наесен
и се надявам да уча в Колумбийския университет или в "Джорджтаун".
Тя иска да е адвокат. Подкрепям това.
Тя се открои като много умна.
ВАНЕСА
Сега се стреми към магистратура и докторска степен.
В какво? - Социално осигуряване.
Тя ти помогна, нали? - Много.
Нейното окуражаване и тънките заплахи.
Всичко това.
Смятам, че да си майка, е сила.
Имам деца по цял свят, които обожавам и обичам.
Не ни канеха на Коледа, Деня на благодарността, Великден -
празници, на които повечето хора са със семействата си.
Затова като майка мога да пресъздам всички онези моменти
и да компенсирам за десетилетията, в които не съм изживяла това.
Хора като мен често бягат от дома си и няма кой да ни помогне,
защото избираме да бъдем себе си.
Но какво щеше да се случи, ако имахме родители, които ни подкрепяха?
Тя изпълнява тази роля за много млади хора, които опират до нея.
Наистина е като родител.
Не можеш да учиш по-младите хора,
ако не им покажеш пътя, който ти е трябвало да извървиш.
Напуснах дома си в тийнейджърска възраст.
Мама не отсъстваше напълно от живота ми.
Тя присъстваше при определени условия.
Условия, каквито не исках да изпълнявам,
защото трябваше да жертвам себеизразяването си.
Много пъти исках да се самоубия. Беше неизбежно.
ФЛОЛЕС САБРИНА ЛГБТК АКТИВИСТ
Флолес Сабрина ми помогна, когато бях млада
и търсех половата си принадлежност.
Майка ми ме нарича Джак, но псевдонимът ми е Сабрина
и всички драг кралици ме наричат Сабрина.
С трансджендър майка като Флолес запазих живота си.
Когато бях без дом и живеех в Сентръл Парк,
тя ме видя и ми каза: "Ставай".
Отвърнах й: "Няма да тръгна с теб". А тя: "Напротив. Вземи си багажа и идвай".
Влязохме в сградата, вратата беше отворена.
Тя ми каза: "Моята врата стои отворена.
Никога не я заключвам, за да може някой като теб да влезе".
Познаваше ли я преди това?
Не. А после тя направи най-полезното нещо,
като ме заведе при мама и й обясни какво е полова принадлежност.
Колко хора бяха готови да отделят време,
за да обяснят на родител, който мрази трансхората,
че това не е причина да изгониш детето си?
Онова, което научих от нея, го предавам на всички тях.
С нея за пръв път изпитах семейна обич.
ХОАКИН
Няма нищо по-преобразяващо от това.
Когато бях 15-годишно трансмомиче и обикалях улиците на Сан Франциско,
такива като мен бяха или сексработници, или шоуизпълнители.
Да имаш нормална работа и да учиш в университет, беше немислимо.
Като се записах да уча, някой друг може да види и да си каже: "И аз мога".
Защото ти си пример. - Точно така.
Когато тя не вярваше в себе си, аз повярвах в нея.
Вярвам във всичките си рожби.
Сега с мама сме сдобрени.
КАЙЕН И МАЙКА Й
Все още има гняв, но чуйте какво ще ви разкажа.
Направихме събиране и мама много се обърка.
Имаше хора, които не спазваха нормите, имаше всякакви.
И майка ми - да е жива и здрава сладуранката ми - каза така:
"Е, аз съм трансджендър".
Казах: "Мамо". А тя: "Знам, просто исках да го кажа".
И в онзи момент всичко беше простено.
На тези прекрасни снимки си на около 12 години.
В Белия дом.
Тук си висока колкото мен. Намирам го за обезпокоително.
Това беше важен момент за мен.
Мисля, че те карах да стоиш до мен заради всички около мен.
Това е много сладко.
Интересно е как децата на 12-13 години
искат да знаят мястото си
и първото място е семейството ти.
А майките правят и невъзможното,
за да осигурят на децата си всичко, от което се нуждаят.
Затова искам да говоря с Мeриам ал Султан.
Тя е майка от Саудитска Арабия,
която не можела да се измъкне от бурния си брак,
и се учела да бъде фокусник в страна, в която илюзионизмът бил забранен,
а много важни аспекти от живота на жените все още се решават от мъже настойници.
Тя взела решение да напусне страната с дъщеря си.
Извела дъщеря си... - Ето това е дръзко решение.
...от всичко, което познавала, за да й осигури повече възможности.
За да даде на дъщеря си шанс да преследва мечтите си.
Да е фокусник или нещо друго. - Каквото иска.
Може би ще ни научат на трикове. - Не знам дали ще разкрият нещо.
Кой знае. Ще разберем.
ЛОС АНДЖЕЛИС
Пристигнахме.
"Доближете совата Артемида."
"Кажете заклинанието, за да влезете"?
Абракадабра?
Сезам, отвори се?
Браво, мамо.
Добре, влизаме.
"Невидимата Ирма ви кани в стаята с пианото."
Ще ми се да крача тържествено.
Мериам се занимава с фокуси от малка
и продължава да го прави и след идването си в САЩ през 2013 г.
МЕРИАМ АЛ СУЛТАН
Заповядайте. - Привет, Мериам и Джуди.
Дъщерята на Мериам - Джуди - също обича фокусите.
И сега двете изнасят представления
в Замъка на вълшебствата в Лос Анджелис.
Също като хората... - ...сме с различни цветове.
Различни нюанси. - Различни форми.
Различни интереси. - И различни характери.
За жалост различията могат да ни разделят.
В исторически план те са предизвиквали големи конфликти.
Патриархат. - Расизъм.
Робство.
Войни.
Хилари, помисли за момент, в който си се чувствала откъсната от хората
и скъсай конеца.
Челси, направи същото.
Много е тъжно, нали?
Въпреки това има неща, които могат да ни съберат.
Сега, Хилари, искам да събереш парченцата от конеца
и да ги направиш на топче.
Чудесно.
Когато търсим общото между нас...
...намираме хармония и усещане за човечност.
Истината е, че много повече си приличаме...
...отколкото се различаваме.
Заедно можем да направим света по-добър.
Това е невероятно. - Боже!
Амин.
Ти ли си първата или единствената саудитка, която се занимава с фокуси?
Като бях дете, на жените им бе забранено да излизат на сцена.
Не само за фокуси, а изобщо на сцена.
Не знам дали съм била първата.
Започнах да правя фокуси пред хора, когато дойдох в САЩ.
Разкажи ни как стигна дотук.
Това е трудно решение. Все още е.
Когато дойдох в САЩ, бях омъжена.
Дойдох с детето си.
Още докато бях там, исках да се разведа, но беше много трудно.
Жените в Саудитска Арабия не могат да се развеждат.
Мъжът може да се разведе.
Не само моят живот се контролираше, но и този на детето ми, защото е момиче.
Реших да остана и кандидатствах за убежище.
И още сме тук.
Тук виждаме толкова много мъже фокусници.
Отраснала съм с представата,
че фокусникът е мъж, а помощничката му е жена.
Значи си разбила шаблона.
Може да е трудно за една жена да започне това.
Ако е мъж, няма проблем да го обучат.
А ако става дума за жена,
биха й предложили мястото на асистентка.
На хората им отне много време да разбият тези стереотипни роли.
Когато жените бележат напредък, винаги има критики.
От хората в обществото, от сили, които искат да спънат напредъка им.
Какво искаш за дъщеря си Джуди?
Какво бъдеще би искала да й осигуриш?
Като бях малка, ролите на половете бяха предначертани
и никой не можеше да ги прекрачи.
Трябваше да си седя у дома, да се обличам по определен начин,
а жените не могат да правят това или онова.
Искам тя да може да прави каквото пожелае.
Не мисля, че има ограничения пред нея.
Това ми харесва.
Сватбата ти.
Тъй като говорим за дръзки жени,
баба ми липсва, всеки ден мисля за нея.
Така се отдавам на спомените си.
Обичам тази наша снимка.
Разбира се, една от любимите ми снимки
е тази, на която се опитвам да раздавам майчински съвети, но не на теб тия.
Не искаше и да чуеш. - Но виж, имитирам те. Уча се от теб.
Ти си сложила ръце на кръста и аз съм сложила.
Наистина е така.
Хем се радвах, хем се страхувах как щях да се справя като майка.
Защото от теб се иска да си безпогрешна, а това е нереалистично.
И вредно. - Така е.
Това е вредно очакване. - И е недостижимо.
Затова искам да чуя историята на семейство Куджи.
Синтия - майка имигрантка - е отгледала дъщеря си сама.
Оказва се, че не само тя става лекар,
но и дъщеря й.
Нямам търпение да говоря с тях за това как отглеждаш дръзка жена,
как се отръскваш от проклятието на перфекционизма.
ЛЕНЪКС МАСАЧУЗЕТС
Правехме проучване
и не познаваме майка и дъщеря...
Д-Р СИНТИЯ КУДЖИ-СИЛВЕСТЪР
...учили медицина по едно и също време
и започнали работа на едно и също място.
И ние търсихме това в "Гугъл".
Разкажете ни малко повече за себе си.
Учих за медицинска сестра.
Работих по специалността осем години.
Джазмин беше много малка, за да продължа с ученето.
Д-Р ДЖАЗМИН КУДЖИ
Казах си: "Ще стана фелдшер".
Кога реши да учиш?
Винаги съм знаела, че искам да уча медицина,
защото бях неотлъчно до мама, дори на занятията й.
Бях с нея в часовете по физика например, на упражненията й.
Още отначало исках тя да стане лекар.
Нима? - Обяснявах: "Това е стетоскоп".
Дори в игрите й ли си била по-сериозна?
"Не прави това." - "Така не може."
Като бях малка, нямаше много примери за подражание сред афроамериканците.
Ако няма такъв човек, за да видиш, че е възможно,
ти е още по-трудно.
Знаех, че тя ще се влияе най-много от мен.
Не можех да се откажа.
Ако не успеех, тя щеше да се оправдава с това.
Благодаря на мама за това.
Както каза и тя, като видях, че тя успя, си казах: "И аз мога".
Дори не се замислих.
Мама ме напътства в живота.
Мисля, че и ти имаш заслуга. - И аз съм на това мнение.
Куражът на сем. Куджи ни вдъхнови да преодолеем страха си заедно
в близкия пчелин.
Обличат се като гащеризон. Още е рано за качулките.
Чак когато отидем при кошерите и ги отворим.
Ще отворим кошерите? Чудно.
Вижте, между лекарките съм.
Работното ми място.
Намирате се сред...
ФЕЛИСИЯ ПЧЕЛАРКА
...над 100 000 пчели. - Майко мила.
Обичам пчелите, невероятно безкористни са.
Тези пчели живеят само шест седмици.
Те работят до смърт за благото на следващото поколение.
Можем да научим нещо от тях. - Можем да научим много от пчелите.
Господи.
Леле-мале.
Болшинството от тези пчели са работнички. - Удивителни са.
Искаш ли да ги подържиш?
Дай на мен. - Тя иска да впечатли сина си.
Шарлът, Ейдън и Джаспър. Ето я майка ви с малко пчели.
Ето я и баба ви - на безопасно разстояние.
Държа. - Държиш ли?
Ще преодолея страха си.
Сега. - Започвам.
Виж, Джазмин.
Така се гордея с теб. - Горда съм със себе си.
Гордея се с теб.
Когато говорим за дръзки жени,
не значи, че не изпитваш отчаяние и разочарование или не срещаш спънки.
Или че не се нуждаеш от помощта на хората.
Точно така беше при нас.
В първи курс ме скъсаха.
Помня, че това беше най-болезненото преживяване.
Мислех си: "Не знам дали искам да продължа".
Помня, че мама казваше:
"Джазмин, ще се справиш. Трябва само да се приспособиш".
Мисля, че това е най-важният урок -
за да успееш, трябва да се научиш да се приспособяваш след провала.
Амин! - Точно така.
Невероятно е да започнеш ново приключение
и да го споделиш с майка си.
Виж тези прекрасни снимки.
Беше толкова забавно. - Боже мой.
Боже, Челси.
Да обикалям света с теб, беше едно от най-големите удоволствия в Белия дом.
Разширявах хоризонтите.
Ето ни пред Тадж Махал. Беше прекрасен ден.
Опитвах се да те направя част от моите преживявания,
както и да обогатя живота ти.
Беше страхотна възможност и се радвах, че можеш да я споделиш с мен.
И аз.
Имала съм късмета да се запозная с хиляди смели хора.
Най-вече с майки, които се борят за децата си
или се опитват да им осигурят по-хубав живот,
или се надигат срещу интересите на хора с власт.
Това те смирява и вдъхновява.
Сещам се за Долорес Уерта, с която сме приятелки отдавна.
Тя се бореше рамо до рамо с великия водач на работниците Сесар Чавес,
за да обединят работниците в лозята на Калифорния.
Предвождаше протести срещу опасните условия на труд,
вредните пестициди и ниското заплащане.
Беше един от архитектите на общонационалния бойкот на гроздето.
Хиляда души бяха убити миналата година. Хората питат: "Във Виетнам ли?".
"Не. В полята на Съединените американски щати."
Работниците се надигат.
Ще има стачки в цялата страна
и това няма да спре, докато не получим равенство.
Долорес Уерта, стара приятелка, работила с профсъюза.
РОБЪРТ КЕНЕДИ
Тя беше на първа линия, застъпваше се за правата на работниците,
за правата на жените.
И имаше 11 деца. - Единадесет деца за 30 години.
Всичко на този свят е дошло от тялото на жена!
БЕЙКЪРСФИЙЛД КАЛИФОРНИЯ
Дори след толкова години Долорес не забавя темпо.
Дъщерите й също.
Няколко от тях ръководят фондацията "Долорес Уерта",
която обучава следващото поколение организатори.
Когато пека и приготвям чушките,
миризмата ми напомня за баба ни.
ЛОРИ ДИРЕКТОР "АРХИВ"
Тя приготвяше тамалес.
Мама не ни научи да готвим.
КАМИЛА ЧАВЕС
Не. Тя готви няколко пъти в годината.
Мама все беше заета с протести.
Ние попивахме информация от хората около нас.
АНДЖЕЛА
Нямам търпение да видя Долорес. Ще приготвим тамалес.
Определено това ще готвим. - Обичам тамалес.
Здрасти!
Боже, така се радвам да те видя. - Благодаря за поканата.
Добре дошли.
Много е вълнуващо. Събрала си дъщерите си.
Нямаше да се справя без тях.
Най-малкият ми син - Рики - казва: "Имах четири майки".
Ще приготвим ли тамалес?
Как го правите, без да изядете всичко?
Сурово е. - Като сурово тесто е.
Нима не сте яли сурово тесто?
Не бива. - Това щях да кажа.
На колко бяхте, когато се научихте да правите тамалес?
Когато бях на 18 години.
Научи ме Хелън Чавес, съпругата на Сесар.
Помните ли първия си протест?
Не помня, защото израснахме на протестите.
Помня, когато бойкотирахме гроздето. Стояхме пред "Сейфуейс".
Тя спря повече хора от всяка от нас. Раздаваше листовки с думите:
"Гроздето има пестициди".
Беше само на шест, когато участва.
Като бяха малки, те нямаха време за игри. Идваха на протестите.
Агитирахте ли приятелки? "Нещо интересно ще се случи в събота."
В Ла Пас имаше недостроена болница.
Децата все искаха да нощуват там и веднъж, докато майка ми стягаше багажа,
Хуанита и всички деца - тогава бяха на 10-11 години -
врънкаха мама да нощуват там, а тя: "Не".
Хуанита попита: "Защо? Даде на брат ни Рики да спи там снощи".
А аз казах: "Това е сексистко. Трябва да протестирате срещу нея".
Те събраха пръчки и наобиколиха колата на мама,
за да не й дадат да тръгне.
Обикаляха колата и скандираха: "Сексистко".
Камила, която тогава беше на 5-6 годинки,
обикаляше и викаше: "Секси".
Това ми хареса. Дори вкъщи сте били активистки.
Свършиха. - Ухае на тамалес.
Чудесен начин да се видим отново с дъщерите ти.
Трябва да те попитам, Долорес -
как успяваше да водиш протестите и да отглеждаш деца?
Хуанита не се хранеше, ако я оставех,
затова я вземах с мен на преговорите.
После разчитах на по-големите си дъщери,
които ми помагаха с по-малките деца.
На нас ни беше трудно, че тя често отсъстваше.
Струва ли ти се, че и ти си минала през това?
Като дете сънувах кошмари, че нещо им се е случило.
Това донякъде беше причината да се стараят да не отсъстват по едно и също време.
Нямах брат или сестра.
Нямам братовчеди на моята възраст.
Нямах с кого да отрасна.
Моето детство се различава от вашето.
Мама беше като самотна майка,
когато започна да организира протести.
Ние бяхме с нея на срещите с фермерите.
Как ще обясните на децата и внуците си коя е Долорес Уерта?
Винаги се опитвам да им разказвам за детството си,
което понякога не беше розово.
Бях откровена с тях за всичко,
затова разбираха с какво се занимава баба и защо я няма.
Същото правеше и майка ми с нас -
вземаше ни на протестите и ни обясняваше какъв е проблемът.
Така учех децата си.
Повечето деца са допринесли за обществото по един или друг начин.
Те разбират колко е важно да продължат да работят.
Не може самодоволно да кажеш: "Добре, това го направих. Свършихме".
Разказвам им забавни случки с хората, които се грижеха за нас.
Веднъж нарязаха гумите на мама, но тя пак ни накара да идем на училище.
Мислехме, че няма да ходим на училище.
Нарязаните гуми ще ви спасят. А майка ви: "Да, ама не".
"Марш." - "На училище."
Делано показа какво може да се постигне.
Работниците знаят, че вече не са сами.
Мнозина не знаят, че често са те арестували.
И си била бита.
Плащаш цена, нали?
През 60-те излезе книгата "Пътят на знанието на един яки".
В нея имаше фраза, която винаги ще помня.
"Когато решиш да бъдеш боец за справедливост,
очаквай към теб да полетят много стрели."
Имах привилегията да получа едно от орловите пера,
подарени ми на гроба на Сесар Чавес.
И заедно с духа на орела
градинският чай пренася молитвите ни до създателя.
Молим се всеки да си тръгне оттук днес със същата енергия,
да продължи да помага като всички нас на общността.
Как да накараш хората да проумеят,
че са способни да променят нещо, което смятат за грешно
или което не им харесва?
Когато организираш хората,
трябва да ги накараш да разберат, че трябва да поведат.
Да се потрудят и да проумеят, че ако не го направят, нищо няма да стане.
Искам да кажа, че всеки може да е активист.
Възпитала си всичките си деца да са дейни. Удивително е.
Семейството, което протестира заедно, е неразделно.
Идват.
ВНУЦИТЕ НА ДОЛОРЕС
Здравейте.
Здрасти.
Наздраве.
Наздраве!
Чувствам се благословена, че имах майка с такова влияние.
Мисля, че предадохме това на децата си. Фантастично е. Продължаваме го чрез тях.
Не го изпускай.
За да си добра майка, преди всичко трябва да обичаш.
Ти си тук, за да помогнеш на децата да станат добри хора
и да разберат, че винаги ще си помагате.
Най-важното е да чувстваме, че семейството, което създаваме,
е изпитвало любовта ни.
Това е семейство. Ние сме семейство.
Може да съм по-различна леля, но съм леля.
Мисля, че майка ми искаше да ме научи най-вече на това,
че друг човек като мен няма да има.
По какъв начин щях да оползотворя това?
Ако изградиш тази връзка правилно,
имаш всичко.
Много те обичам.
Превод на субтитрите Катина Николова