- Uděláš mi míchaná vejce? - Udělám.
- Chceš na to sýr? - Jo, trochu.
Moc ráda vařím společně se svými dětmi, protože to je výborný způsob,
jak je naučit trpělivosti, trošce chemie a hodně matematiky.
Nepřijde ti, že je vaření taková metafora?
Do jisté míry je to jako výchova dětí, ne?
Člověk sice dělá, co může, ale dokonalé to nebude.
Jo, a občas použiješ sůl místo cukru…
- Jo. - …a musíš začít znovu.
A součástí výchovy je i pomoct dětem pochopit,
že v některých věcech nebudou nejlepší, ať se snaží sebevíc.
- Jo. - Ale může je to bavit.
Můžou to dělat rády.
Vychovávat děti pro mě bylo to nejlepší a zároveň to nejnáročnější.
- Fajn, že máš ten pocit i teď a tady. - Mám.
Vztah mezi matkou a dcerou
je sice úžasně blízký a krásný, ale zároveň náročný.
Matka chce své dítě ochránit a pečovat o něj,
- ale taky ho vést k samostatnosti. - No…
Je to náročné.
Náš vztah náročný nebyl.
No, tvoji pubertu si pamatuju.
Tak. Akční záběr.
Hodně žen tu ví, jak zacházet se svými vaječníky.
Já…
Je to rodina. Jsme rodina.
KURÁŽNÉ ŽENY JSOU MATKY
VZPOMÍNKY
Božínku, prohlížení alb má fakt něco do sebe a líbí se mi to.
- Skvělé. - Moc se mi to líbí.
Tady tě drží tvoje babička, má máma Dorothy.
Tátu jsme vystřihli, ale tady se opíral o hůl.
A když se podívám na tyhle úžasné fotky z doby, kdy ses narodila,
uvědomím si, jak obrovská zodpovědnost je mít dítě.
Rodič má zničehonic na starosti toho nového, malinkého človíčka.
Ta zodpovědnost ve mně vzbuzovala obavy a…
Jako malé jsi mi často říkávala,
- že zjistíme, jak na to… - Jo.
…a taky že ti to možná bude chvíli trvat,
protože jsi ještě mámou nebyla.
- A já nebyla dítětem. - Jo.
Pro mě jako dítě bylo důležité tohle slyšet
a pomohlo mi to i s mými dětmi.
- Hledala jsem rovnováhu. - Jo.
To je velká část rodičovství a starání se o dceru.
Hele, tady spolu volíme.
Kandidoval na prezidenta.
- To byl rok 1992. - Jo, 1992.
Byla jsem veřejně známá
a dělala jsem vše, abych tě ochránila před médii,
aniž bych tě přitom izolovala.
Snažila jsem se najít něco mezi.
A tenhle přístup se časem nevyhnutelně změnil.
Jo.
Být mámou je jedna z nejkurážnějších věcí
a myslím, že se od matek a dcer, s nimiž si promluvíme, máme co učit.
To se rozhodně dá říct o Goldie Hawn a její dceři Kate Hudson.
Goldie ví, jaké problémy přináší život veřejně známé osoby.
Na začátku kariéry herečky trpěla depresemi a úzkostmi.
Nemohla jsem vyjít ven, aniž by mi bylo špatně.
Najednou jsem byla známá, ale ani jsem nevěděla, kdo vlastně jsem.
Šla jsem s tím k doktorce.
Pomohly jí meditace
a založila neziskovou organizaci, která učí děti zvládat stres.
Přijde mi fajn, že Kate má po mámě nejen herecký talent,
ale také odhodlání pečovat o své fyzické a duševní zdraví.
Promluvíme si s nimi o tom, jaký mezi sebou mají vztah
a jak se dá někomu vštípit sebevědomí, houževnatost a optimismus.
TOPANGA KALIFORNIE
Také obdivuji, že se sblížily tancem, který baví i mě.
Je to zábavné vyjádření duševní a fyzické rovnováhy.
Pozvaly nás na taneční parket.
Mámy a dcery.
- Těší mě. - Dobrý den.
- Božínku. - Do čeho jste nás to namočily?
Myslím, že nás čeká lekce.
Říkala jsem mámě, jak jsem ráda, že jste chtěly tango.
- Páni. Ona byla štěstím bez sebe. - To jo.
Taneční lekce neodmítám. A lekci tanga jsem neměla tak 10 let, tak je načase.
Skvělé.
Když má být řeč o vztazích, tohle s mámou děláme už od mého dětství.
Nechává všude pohozené věci. „Mámina bunda.“
A kdykoliv někde jsme, tak mám všechny její věci.
Brýle, klíče… „Kde mám klíče od auta?“
Mám je, mami.
Chtěla bych říct, že lže, ale nelže.
Tak. My můžeme. Co máme dělat?
Argentinské tango je o partnerství a každý z páru do toho musí dát vše.
LEKTOR TANGA
Vášeň je součástí tanga.
Stojí na kontaktu a důvěře. Musíte se uvolnit.
LEKTORKA TANGA
Než začneme stavět, potřebujeme základy.
Jestli chci vést, moje levá ruka bude vně. Ano?
Raz, dva.
Tančíme do čtverce.
Teď vedení. Kde je vůle, tam je cesta.
Víte, co chcete? Proveďte to.
- Chceš vést, mami? - Ne, veď ty.
Co je? Tak.
Půjdeme do strany.
- Dopra… - Tam.
Máš dělat to, co ti řeknu já.
Taky to převzala.
- Jak jste se vedly? - No?
Já vedla, máma se nudila, a otočila mě.
U nás to stejný. Já vedla a máma prostě…
„Veď, ale jenom 20 sekund.“
- Jo, no. - Přesně.
Už víte co a jak, tak si zatančíte s Carlosem.
Budete sedět.
- Budeme čekat na vyzvání. - On vás vyzve.
- Jo aha. - Tak.
Ona určitě půjde první.
Vybral si mě.
Mami.
Skvělé.
- Má talent. - Fakt má.
- Bravo! To bylo fajn. - Jo! To bylo skvělý.
Jsem na tebe hrdá.
- Nepůjdeme ven? - Jo.
Je krásně.
Během lekce jsme probíraly, jak je důležité se hýbat
a ztratit se v tom.
Člověk se sebou souzní
a může pochopit, co je mindfulness, neboli uvědomělost.
Každý rodič by měl vědět, že existuje jistý přenos emocí.
Děti cítí to, co vy.
A naučit se na děti naladit. Díky tomu, že je na mě máma naladěná,
- si můžu uvědomit svoje emoce. - Jasně.
Jak jste se popraly s tím, že chcete být herečka,
že chcete vykonávat stejnou profesi, ve které je vaše máma tak úspěšná?
Bylo mi asi 11 nebo 10, kdy jsem jí řekla: „Mami, bude ze mě herečka.“
A ona na to… „Jasně.
- Klídek. Běž do pokojíčku.“ - „A piš úkoly.“
„A piš si úkoly.“
Ale dala mi příležitost, abych šla na jeden konkurz. Takže…
- Pamatujete si na co? - Ano.
Jeden sitcom s Howiem Mandelem.
- Fakt, jo? - Ty jo.
Máma mi to neřekla, ale já tu roli nakonec dostala.
- Co jste jí řekla? - Chtěli ji.
- Řekla vám, že to nevyšlo? - No jo.
Že to dali někomu jinému a že to nevadí.
Byla to taková malá ochutnávka, abych zase chtěla být jenom dítě.
Chtěla jsem, aby žila co nejnormálněji aspoň do maturity.
Pak už bych to dovolila.
Už bych do toho nezasahovala.
- Není to jednoduché. Neznamená to… - Ne.
- …že spolu vždy souhlasíte. - Ne. To známe.
Je to proces, každý se to učí.
Když něco potřebujete říct, tak to řeknete, ale ne vždycky…
- Ne. - …protože to je k ničemu.
Výsledkem bylo, že mám velikou „kuráž“.
Směřovala jsem k tomu, abych o všem přemýšlela a vše procítila.
Mám několik podniků, pohybuji se na place a vím,
že každý má nějakou vnitřní sílu.
A mladým ženám často říkám, hlavně na vedoucích pozicích,
že vedoucí nikoho nepřehlíží.
Všude je pestrá škála různých lidí, co mají na něco talent,
a když spojí síly, mohou vytvořit něco skvělého.
To mi přijde stejně kurážné jako třeba jít na jeviště.
- Sluší vám to. - Chcete pařit, že?
Hillary chce tančit.
Pozor!
Srážka maminek.
- Tyhle fotky miluju. - Ty jo. Jsi roztomilá.
Moje máma a já.
- Jsi rozkošná. - To jo. Koukej.
Proč jsi mě takhle neoblékala?
Nenechala by sis to líbit.
Už odmala jsi měla svoje zásady, jak tě mám oblékat.
To je moje máma, když dokončila střední školu.
Pro tvoji mámu to byl mimořádný úspěch,
- protože ji prarodiče vykopli. - Jo.
Opustili ji totiž její…
- Její rodiče a pak i prarodiče. - Jo.
Čím víc se toho o jejím životě dozvídám,
tím víc si uvědomuji, jak byla úžasná a jak tvrdě dřela, aby byla dobrou mámou,
protože ona sama ji neměla.
Mít matku a dostávat péči není totéž.
Jo.
Pravá matka se na své dítě nikdy nevykašle.
AKTIVISTKA / ZAKLADATELKA G.L.I.T.S
To mi připomnělo Ceyenne, která pečovala o spoustu dětí,
které rodiče vyhodili z domu kvůli tomu, že jsou gay nebo trans
nebo mají pocit, že nemají žádnou budoucnost.
Vytvořila rodinu, kterou si člověk zvolí.
- Ne tu, do které se narodí… - …ale kterou si vybere.
Zdravíčko, prý je tady někde nějaká party.
- Jak se máte? Pojďte. - Je vás tu plno.
- Dobrý den. - Přátelé.
- Dobrý den. - Zdravím.
- Twinkle, těší mě. - I mě.
- Má studentka. - Těší mě.
- Fakt? Ty jo. - Studovala jsem na Mailmanu.
Skvělé.
Dorcas mi zavolala a řekla, že ji učí Chelsea.
- Děláme to tady dobře. - Jo.
Ceyenne založila GLITS roku 2015.
GAYOVÉ V TRANS SPOLEČNOSTI
Nabízí inkluzivní ubytování trans mládeži, která se velmi často ocitá bez domova.
Ale ona toho dělá mnohem víc, než jen poskytuje střechu nad hlavou.
Tím, že jim dáme MetroCard a zaplatíme test na HIV, jim nepomůžeme.
Musíme jim dát, co potřebují.
A začíná to vzděláním.
Poznala jsem ji, když jsem nezvládla maturitu.
Budu maturovat až na podzim
a s její pomocí se snad dostanu na Columbiu nebo Georgetown.
- Chce být právničkou. Tomu fandím. - Hezky!
Ona je moc chytrá.
Ta už bude brzo magistra a pak si udělá doktorát.
- V čem? - V sociální péči.
- Ona vám hodně pomohla, že? - To teda.
Její pomoc a laskavé výhrůžky.
Jo, to všechno.
Být mámou je velice významné.
Po celém světě mám svoje děti, které zbožňuji a miluji.
Nás často ani nikdo nezval na Vánoce, Díkůvzdání, Velikonoce,
prostě na to, co se slaví s rodinou.
Takže to, že jsem máma, mi umožnilo tyto akce uspořádat
a vynahradit tak desítky let toho, že to nebylo možné.
Lidé jako já utíkají z domu nebo je rodiče nepodporují,
protože my si na tomhle světě nechceme nic nalhávat.
Ale co kdybychom měli rodiče, co by nás v tom podporovali?
A ona tuhle roli plní a pomáhá hodně mladým lidem, kteří se tu octnou.
- Je to role rodiče. - Jo.
Mladé lidi nejde poučovat,
pokud jim nevysvětíte, čím vším jste si prošli.
Ano.
Z domu jsem odešla už v pubertě.
Ne že bych tak úplně neměla mámu.
Já ji měla, ale dávala mi podmínky.
A já nechtěla ustupovat. Chtěla jsem dávat najevo, kdo jsem.
Půl života jsem měla sebevražedné sklony. Nešlo se tomu vyhnout.
AKTIVISTKA
Flawless Sabrina mi jako mladému člověku pomohla překonat obtíže
s genderovou identitou.
Máma mi říká Jacku, ale vystupuji pod jménem Sabrina
a všichni z branže mi říkají Sabrino.
Flawless byla moje transsexuální máma a pomohla mi přežít.
Byla jsem bez domova a bydlela v Central Parku.
Ona mě tam uviděla a řekla, ať vstanu.
A já, že nikam nejdu.
Ale ona: „Ale jo. Sbal si věci. Jdeme.“
Šli jsme k ní a měla otevřené dveře.
Řekla: „Já mám dveře otevřené pořád.
Nikdy nezamykám, aby lidi jako ty, mohli vždycky vejít dovnitř.“
Ty jo. A to jste ji neznala?
Ne. A pak udělala něco velmi účinného.
Zavedla mě zpátky k mámě domů a vysvětlila jí genderovou identitu.
Kolik lidí by si udělalo čas, aby vysvětlovali transfobnímu rodiči,
že není důvod, aby svoje dítě vykopl z domu.
A já od ní tohle všechno převzala a předala to jim.
Dala mi rodinnou lásku. To jsem nikdy nezažila.
Úplně mě to změnilo.
Byla jsem 15letá transsexuální dívka a bydlela v ulicích San Francisca.
Mohla jsem být buď prostitutka, nebo tančit v klubu.
Mít stabilní práci a chtít titul ze školy nepřipadalo v úvahu.
Když někdo uvidí, že jsem to dokázala, tak si řekne, že to dokáže taky.
- Protože jste se zviditelnila. - Ano.
Když nevěřila sama sobě, věřila jsem jí já.
Věřím všem mým dětem.
Teď máme s mámou docela dobrý vztah.
CEYENNE A MÁMA
I teď ji lehce štvu.
Pořádali jsme jednu party a moje máma byla hrozně zmatená.
Byli tam genderově neutrální lidé a tak dál.
A moje máma, bůh jí požehnej to její starý pozadí, všem řekla:
„Já jsem taky trans.“
Napomenula jsem ji a ona: „Já vím, chtěla jsem si to říct.“
A v tu chvíli bylo vše odpuštěno.
Tady jsou skvělé fotky, bylo ti asi 12.
V Bílém domě.
Už jsi byla vysoká jako já. To mě zneklidňuje.
Byla to pro mě veliká chvíle.
Stoupaly jsme si k sobě zády.
- Jo, to jsi vyžadovala. - A všem jsem to ukazovala.
To je moc hezké.
Skvělé.
Je zajímavé, jak děti ve věku tak 12 let
chtějí vědět, kam patří, a na prvním místě je rodina.
A matky jsou schopné odjet i na druhý konec světa,
aby svému dítěti poskytly vše, co potřebuje.
Proto si chci promluvit s Meriam Al-Sultán.
Je to máma ze Saúdské Arábie, která uvízla v nešťastném manželství.
Také se učila být kouzelnicí, a to v zemi, kde je tahle forma vystupování zakázaná
a mnohé důležité stránky života žen zde pořád ještě rozhodují muži.
Rozhodla se se svojí dcerou odjet.
- Odvezla ji pryč. - Tomu říkám kuráž.
Všechno opustila, aby její dcera mohla mít víc možností.
Aby měla její dcera šanci si jít za jakýmkoliv snem,
ať už za kouzlením nebo čímkoliv jiným.
- Ano. - Ano.
Třeba nás naučí nějaká kouzla.
Že by nám nějaká vyzradily?
Nevím, to zjistíme.
Tak.
„Přikročte blíže, jsem sova Artemis.“
„Řekněte heslo.“
Abrakadabra?
Sezame, otevři se?
Hezky, mami.
Tak. Jsme tu.
„Neviditelná Irma vás zve do místnosti s klavírem.“
Měla bych jít jak v průvodu.
Ty jo.
Meriam kouzlí už odmala.
Pokračovala i poté, co se v roce 2013 přestěhovala do USA.
- Meriam a Judy. - Vítám vás.
Zdravím. Judy, skvělé.
Kouzlení propadla i Judy, Meriamina dcera.
A teď je obě uvidíme v akci. Vystoupí v Magic Castle v Los Angeles.
- Máme různé barvy… - …stejně jako lidé.
- Máme různé odstíny. - Různé tvary.
- Různé záliby. - A různé osobnosti.
Naše odlišnosti nás mohou rozdělovat.
V dějinách to vedlo k velikým konfliktům.
- K patriarchátům. - K rasismu.
- K otroctví. - Válkám.
Hillary, vzpomeňte si na chvíli, kdy vám přišlo, že si s lidmi nerozumíte,
a pak takhle přetrhněte nit.
A vy, Chelsea, udělejte totéž.
Není to snadné, že?
- Stále ale existuje něco, co nás může… - …spojit.
Hillary, posbírejte prosím všechny kousky nití
a udělejte z nich kuličku.
Skvělé.
Když budeme hledat, co máme společného…
…dospějeme k harmonii a vzájemné lidskosti.
Pravdou je, že jsme si víc podobní…
…než odlišní.
- Ty jo. - Spolu učiníme svět lepším.
- To je paráda. - No teda!
- Amen. - Amen. Ty jo.
Myslíte si, že jste první Saúdka, co se věnuje kouzlení?
Když jsem byla malá, ženy nikde vystupovat nesměly. Nikde.
Nešlo jen o kouzlení. Vystupovat nešlo.
Takže nevím, jestli jsem první.
Před lidi jsem se s tím dostala až v USA.
Povězte nám něco o tom, jak jste se sem dostaly.
Bylo to těžké rozhodnutí. Stále je.
Když jsem přijela do USA, byla jsem stále ještě vdaná.
Přijela jsem s dcerou
a chtěla jsem ten rozvod provést tady, ale bylo to extrémně náročné.
Ženy v Saúdské Arábii stále nemohou požádat o rozvod.
To je výsada mužů.
Měla jsem pocit, že nejde jenom o můj život,
ale i o život mé dcery, protože je to taky dívka.
Rozhodla jsem se zůstat a požádala o azyl.
A pořád tu jsme. Jo.
Člověk tady vidí jen samé kouzelníky, muže.
I já jsem vyrůstala na tom, že byl kouzelník a měl k sobě asistentku.
- Ano. - Už tím jste se vyčlenila.
Někde prorazit může být pro ženu těžké.
Pokud šlo o muže, tak je to rádi naučili.
Ale ženě by spíš nabídli, aby byla jejich asistentka.
Trvalo dlouhou dobu, než byly tyto genderové tradice narušeny.
Kdykoli ženy dosáhnou někde pokroku, provází to nějaký odpor.
Vždy se najdou lidé a iniciativy, co mají za cíl ten pokrok zvrátit.
Kam doufáte, že to vaše dcera dotáhne?
Jakou budoucnost byste pro ni chtěla?
Když jsem byla malá, tyto genderové role byly nalajnované
a nikdo to nemohl porušit.
Nutili mě, abych nevycházela z domu, abych nosila určitý oděv.
A ženy nemůžou tohle a ženy nemůžou tamto.
Chci, aby si mohla dělat, co si přeje.
Myslím, že neexistují meze, kým se může stát.
To je skvělé.
- Tvá svatba. - Jo.
Mluvíme o kurážných ženách a…
Stýská se mi po babičce. Myslím na ni každý den.
Oživuje mi to vzpomínky.
Tuhle fotku nás dvou mám moc ráda.
To je jedna z mých nejoblíbenějších fotek.
Tady se ti snažím předávat nějaká moudra, ale tebe to nezajímá.
- Ani trochu. - Ale napodobuju tě.
- Učím se od tebe. - To jo.
Máš ruce v bok. A já to udělala taky.
To je fakt.
Hrozně jsem se těšila, až budu máma, ale zároveň jsem se toho dost bála.
Očekává se, že budeš dokonalá, ale to je naprosto nerealistické.
- A špatné. - Jo.
- Je špatné to očekávat. - Nedá se toho dosáhnout.
Proto si chci vyslechnout, jak to měly Kudjiovy.
Cynthia je imigrantka, co vychovávala dceru sama.
A nejenže je doktorka z ní, ale i z její dcery.
Nemůžu se dočkat, až se jich zeptám, jak se dá žena vychovat ke kurážnosti.
A jak se vymanit z prokletí perfekcionismu?
Nepodařilo se nám najít jinou matku s dcerou,
které spolu chodily na medicínu a na praktikantskou stáž.
I my jsme si to hledaly.
Povězte nám něco o sobě.
Chodila jsem na zdravotnickou školu.
Pak jsem osm let dělala zdravotní sestru.
A Jasmine byla malá,
abych chodila na medicínu.
Tak jsem pracovala jako diplomovaná sestra.
A co vy?
Já věděla, že chci na medicínu, protože jsem byla pořád s mámou.
Když chodila na přednášky,
tak jsem tam byla taky, na lekcích fyziky a ošetřovatelství.
Vždy jsem chtěla, aby z ní byla doktorka.
- Ano? - Ukazovala jsem jí stetoskop.
Když hrála Operaci, bylo to vážné, že?
- „Takhle se to nedělá.“ - Jo.
Když jsem vyrůstala, nebylo moc Afroameričanů, co by šlo mít za vzor.
A když ten vzor člověk nemá, když nevidí, že je to možné,
je tím všechno mnohem náročnější.
A já věděla, že dceru nejvíc ovlivním já.
Nemohla jsem to tedy vzdát.
Kdybych to vzdala, měla by výmluvu to vzdát taky.
Jsem za to mámě vděčná.
Bylo to, jak říká. Když jsem viděla, že to jde, tak jsem si věřila.
Nepochybovala jsem o tom.
Máma mi v podstatě připravila životní dráhu.
Vy si taky zasloužíte uznání.
- To jo. - Asi.
Jejich odvaha nás motivovala, abychom spolu na včelí farmě
překonaly jednu fobii.
Tohle se obléká jako takový velký overal.
Kapuci si dávat nemusíte.
Ta bude potřeba až u včelína, kde otevřeme úly.
- No jo. - Otevřeme úly? Aha.
Jsem mezi dvěma doktorkami.
- Moje kancelář. - Ty jo.
Teď je tady…
VČELAŘKA
- …víc než 100 000 včel. - Bože.
Na včelách se mi líbí, že jsou nesmírně nesobecké.
Tyhle včely se vylíhly teprve před šesti týdny.
A upracují se k smrti, aby z toho mohla těžit další generace.
- Můžeme se od nich učit. - Ano.
Máme se od nich hodně co učit.
- Bože. - Ty jo.
Tak.
Ach jo.
Početně je tu nejvíc takzvaných dělnic.
Ty jsou úžasné.
- Podržíte si je? - Dobře.
Můžete…
- Ona to zvládne. - Jo.
Chce ohromit syna.
Ahoj, Charlotte, Aidane a Jaspere. Tady je maminka a hromada včel.
A tady je babička v bezpečné vzdálenosti od nich.
- Mám. - Jo?
To je něco.
Ten strach asi překonám.
- Už. - Už to bude.
Hele, Jasmine. Sleduj.
- Jsem na tebe fakt pyšná. - Já na sebe taky.
A já na vás.
To, že jsou některé ženy kurážné,
neznamená, že je něco neodradí, nezklame nebo že nemusí čelit nezdaru.
Někdy je třeba, aby vás lidi povzbudili.
- Jo. - Takovou máme zkušenost.
První rok na medicíně jsem nezvládla.
Bylo to pro mě to největší trauma.
Nevěděla jsem, jestli to chci ještě dělat.
A pamatuju si, jak máma řekla:
„Jasmine, to zvládneš. Akorát se musíš přizpůsobit.“
Kdo se chce stát úspěšným, musí se především naučit unést neúspěch.
- Pravda. - Ano.
Není nad nové dobrodružství, které lze zažít s vlastní mámou.
Skvělé fotky.
- Moc jsme si to užily. - To teda.
Ty jo, Chelsea.
Možnost procestovat s tebou svět patří k pozitivům života
- v Bílém domě. - Jo.
Rozšířilo mi to obzory.
Tady jsme u Tádž Mahalu. To bylo skvělé.
Snažila jsem se ti všechno ukazovat a zkvalitnit ti život.
Byla to skvělá příležitost a jsem ráda, že jsi u toho byla.
Já taky.
Měla jsem to štěstí setkat se s tisíci statečnými a kurážnými lidmi.
Hlavně se ženami, co bojovaly za své děti
nebo se jim snažily zajistit lepší život
nebo se vymezovaly proti moci.
Vzbuzuje to pokoru a inspiruje to.
Vzpomínám si na Dolores Huertu, dlouholetou kamarádku.
Dolores bojovala po boku odboráře Césara Cháveze.
ODBORÁŘKA / ZASTÁNKYNĚ LIDSKÝCH PRÁV
A chtěla sjednotit pracovníky na Kalifornských vinicích.
Vedla protesty proti nebezpečným pracovním podmínkám,
užívání škodlivých pesticidů a velmi nízkým mzdám.
A byla jednou z čelních představitelek národního bojkotu hroznů.
Loni zemřelo 1 000 lidí.
Lidi se ptají, jestli ve Vietnamu. Ale ne, na amerických polích.
Pracovníci povstali.
Po celé zemi dojde ke stávkám
a my nepřestaneme, dokud nedojde k rovnosti.
Dolores Huerta, má kamarádka, která spolupracuje s odbory…
Byla v první linii bojů za práva dělníků, za lidská práva a práva žen.
- A má 11 dětí. - Jedenáct.
Jedenáct dětí během 30 let.
Všichni na tomto světě pocházejí z těla ženy.
BAKERSFIELD KALIFORNIE
Dolores nezpomalila ani po tolika letech.
Ani její dcery,
z nichž některé pomáhají řídit Nadaci Dolores Huerty,
která podporuje a školí nastávající generaci odborářů.
Když opékám a vařím papričky, u té vůně si vždycky vzpomenu na babičku.
VEDOUCÍ ARCHIVACE NADACE
Dělávala tamales.
Nás neučila vařit máma.
VEDOUCÍ NADACE
Ne, ta vaří párkrát do roka.
Máma neměla čas. Byla pryč, pracovala,
a my jsme nasávaly moudra od lidí kolem.
ČLENKA RADY NADACE
Už se na Dolores těším. Asi budeme dělat tamales.
- To je jisté. - Já tamales ráda.
Ahoj!
- Božínku, moc ráda tě vidím! - Díky za pozvání.
Vítám vás.
Skvělé. Máš tady i dcery.
No bez nich by to nezvládla.
Můj nejmladší syn Ricky říkal, že má čtyři mámy.
Uděláme tamales?
Jak to, že to během vaření nesníte?
Je to syrové.
- Syrové těsto. - No…
A vy snad nejíte syrové těsto?
- Nemá se to. - Přesně.
V kolika letech jste se naučily dělat tamales?
Když mi bylo 18.
A učila mě to i Helen Chávez, Césarova manželka.
Pamatujete si první demonstraci?
VICEPREZIDENTKA RADY
Nepamatuji, protože jsme na protesty chodili odmala.
Pamatuji si na ten bojkot hroznů. Byli jsme před Safeways.
10. BŘEZNA 1969
Na ulici rozdávala letáky, kde se psalo, že jsou na hroznech pesticidy.
A to jí bylo teprve šest.
Když byly děti malé, nebyly dny, kdy si hrály.
Jen dny, kdy protestovaly.
Chodili i kamarádi?
Neříkala jste jim ve druhé třídě, že bude v sobotu akce?
V de la Paz byla jedna zchátralá nemocnice a děti tam vždycky chtěly přespat.
A jednou máma dávala do auta věci
a děti, Juanitu a všechny. Bylo jim tak 10 nebo 11.
A všichni tam chtěli přespat, ale máma že ne.
A Juanita se ptala proč.
Že tam nechala Rickyho, našeho bratra, včera přespat.
Řekla jsem, že to zní sexisticky. Že by proti tomu měli udělat protest.
Tak si vzali klacky, chodili kolem mámina auta
a nenechali ji odjet.
Chodili kolem a říkali: „Sexistka!“
A malá Camila, které bylo tak pět šest,
chodila kolem auta a pokřikovala: „Sexy. Sexy. Sexy.“
To je skvělé. Byli jste aktivisté i doma.
- Už není. - Cítím tamales.
Moc ráda tě zase vidím i s dcerami.
Musím se tě zeptat, Dolores, jak jsi proboha zvládala vést hnutí
a vychovávat u toho děti?
Juanita nechtěla jíst, když jsem se od ní vzdálila,
takže jsem ji na jednání brala s sebou.
Pak jsem spoléhala na starší dcery, které pomáhaly s mladšími dětmi.
Bylo pro nás těžké, jak pořád nebyla doma.
Neměla jste to podobně?
Jako malá jsem měla hrozné noční můry, že se mým rodičům něco stalo.
Asi proto se tak urputně snažili, aby nikdy nebyli pryč oba najednou.
Nemám sourozence. Nemám bratrance ani sestřenice v mém věku.
Vyrůstala jsem sama.
Měla jsem to úplně jinak než vy.
Máma byla v době, kdy začala vše organizovat, na všechno sama.
Scházeli jsme se na komunitních schůzkách, co pořádali farmáři.
Jak vysvětlujete dětem a vnoučatům, kdo Dolores Huerta je?
Snažím se vyprávět zážitky z dětství.
ASISTENTKA PREZIDENTKY NADACE
Někdy nejsou moc pozitivní.
S dětmi o všem mluvím otevřeně,
aby pochopily, co vlastně babička dělala a proč nebývala doma.
Stejně jako naše máma.
Brala nás na demonstrace, probírala s námi, o co vlastně jde
a co se děje.
To jsem učila i své děti.
Většina našich dětí také do jisté míry dělá ve veřejných službách.
Vědí, jak důležité je v té práci pokračovat.
Nemůžete zpohodlnět a říct si, že jste něco dokázali a konec.
Vyprávím jim historky o lidech, co se o nás starali. Vtipné historky.
Jednou nám někdo prořezal gumy, ale stejně nás poslala do školy.
My mysleli, že tam nebudeme muset.
Že je to podobné jako vánice v zimě. Ale máma řekla, že půjdete.
- Jo. - „Do školy půjdete.“
Na Delano jsme viděli, co jde dokázat.
A pracovníci vědí, že nejsou sami.
Moc lidí asi neví, že vás dost často zatýkali.
A mlátili.
Tahle životní dráha něco stojí. Že?
V 60. letech vyšla kniha Učení dona Juana.
Byla tam jedna věta, kterou si pamatuji.
„Když se někdo rozhodne bojovat za spravedlnost,
musí čekat, že na něj bude létat spoustu šípů.“
Mám jedno z orlích per,
které mi bylo věnováno u hrobu Césara Cháveze.
Duše orla a šalvěj vynesou naše modlitby Stvořiteli.
Modlíme se za to, aby dnes všichni odešli s takovou energií,
abychom dokázali pokračovat v dobročinnosti pro naši společnost.
Jak přimět lidi, aby pochopili,
že dokážou změnit něco, co podle nich není správné
nebo s čím nesouhlasí?
Když lidi organizuješ,
musíš to udělat tak, aby pochopili, že se musí ujmout vedení.
To oni odvedou tu práci a musí pochopit, že když to neudělají,
ke změně nedojde.
Aktivistou se může stát každý.
Všechny své děti jsi tak vychovala.
Je to úžasné.
Demonstrující rodina je soudržná.
Už jdou.
DOLORESINY VNUČKY
Ahoj.
Salud.
Na zdraví!
Mám štěstí, že mám mámu, která svět kolem sebe tolik ovlivnila.
A myslím, že jsme to předali dál.
To je na tom to fantastické. Pokračujeme v tom.
Musíme to udržet.
Být dobrou matkou je především o lásce.
Váš úkol je dětem pomoct, aby ze sebe dostaly to nejlepší
a aby věděly, že na nic nejsou samy.
To jediné opravdu důležité je pocit, že rodina, kterou vytváříme,
v sobě měla to propojení a lásku.
Tohle je rodina. Jsme rodina.
Jsem sice taková neobvyklá tetička, ale pořád jí jsem.
Podstatou toho všeho, co mě máma naučila, je to,
že nikdo jiný nikdy nebude mnou, jen já sama.
A co mám dělat, abych to maximálně využila.
Pokud se vám tyto vztahy vydaří, pak máte všechno na světě.
Mám tě moc ráda.