SERIÁL OBSAHUJE SCÉNY ŠKOLNÍHO ŠKOLNÍHO,
KTERÉ MOHOU BÝT ZNEPOKOJIVÉ.
JE URČEN DOSPĚLÉMU PUBLIKU. NENÍ VHODNÝ PRO DĚTI.
Dobré ráno, žáci 12. ročníku ze střední školy Heritage.
Dnes nás čeká náročný den.
Den obětí války. Připomínáme si vojáky padlé
v izraelských válkách a oběti terorismu.
Dívám se na vás, žáci 12. ročníku,
za pár měsíců půjdete na vojnu a já vím,
že jsme pro vás vytvořili krásné místo.
Úrodnou půdu pro další růst.
Ale učili jsme vás i o válce, nepřátelství a násilí.
Takže na památku padlých a ve jménu živých
bychom vždy měli směřovat k míru, ne k válce.
Nechť Ten, který tvoří mír v nebi, dá mír nám
a celému Izraeli. Amen.
VZPOMÍNÁME
Podzimní noc padá na poušť,
tiše rozsvěcuje její hvězdy.
Mírný vítr vane našimi dveřmi,
oblaka plují nad cestou.
Celý rok jsem si málem nevšimla,
jak čas plynul našimi poli.
Už je to rok a nás je tak málo.
A tolik z nás už tu není,
ale my na nikoho z nich nezapomeneme.
Ty krásné mladé tváře…
STŘEDNÍ ŠKOLA HERITAGE
Centrálo, střelba v tři-osm. Střední škola Rabin Heritage, vyšlete jednotku.
Centrálo, opakuji. Pošlete jednotky. Škola je zamčená, postřelili mě.
NETFLIX UVÁDÍ
Dobře, vidím, že zornice se hezky rozšířila, pořídíme snímek.
- Můžu…? - Ne.
Obrázek se vloží na umělé oko vytištěné ve 3D
z akrylové hmoty, která vypadá úplně jako vaše zdravé oko.
To je vše.
Měl jste ho vyměnit už dávno. Podívejte na tu vybledlou barvu.
Kvůli těm kapkám teď uvidíte rozostřeně.
Ano, já vím.
Ve skle je prasklina, poškrábala vás a způsobila infekci.
Extraokulární svaly jsou v pořádku, ale tím zraněním riskujete,
že okem nebudete moci hýbat.
Musíte oku dopřát odpočinek.
Berte antibiotika, noste pásku, ať se infekce zahojí.
Za pár týdnů bude nová oční protéza hotová.
To nic, jsem zvyklý.
Davidi, vystavujete se nebezpečí. Nebuďte dětinský.
Nebojte, budu používat ty kapky, ano?
A dvě nebo tři hodiny neřiďte, dobře?
STŘELBA V HERITAGE. POČET OBĚTÍ NEZNÁMÝ.
Russoová, viděl jsem oznámení. Jsem blízko.
Neměl jsi jet k výslechu ve věznici?
Je to blízko. Jsem skoro tam.
Yigale, co posily?
- Odpověděli? Kdy přijedou? - Dvě minuty.
Volám všechny jednotky…
Uzavřete oblast. Záchranky už jedou?
Rami Davidi, Zvláštní vyšetřovací jednotka. Co se děje?
Poslali Zvláštní vyšetřování?
Ne. Viděl jsem hlášení. Co se děje?
Víme jen, že před 15 minutami se tam střílelo.
Přijeli jsme do pár minut, vše je zamčené, dveře, všechno.
Strážný chtěl vejít, střelili ho do paže, nic neviděl.
Víme, co se tam děje?
Ne. Dvě výzvy. Bez reakce.
- Sanitky? - Jedou.
I posily. Budou tu za dvě minuty a jdeme dovnitř.
Stříleli a stihli zmizet,
nebo všechny drží uvnitř jako rukojmí.
Herzle, nasaď si to, za dvě minuty jdeme.
Ty a já jdeme první, vy nás kryjte zezadu, jasný?
Jdu tam s vámi.
PŘÍCHOZÍ HOVOR: MIRI
MAGEN DAVID ADOM – POHOTOVOST
Tady, jeden je zraněný.
Co děti? Proč je nevyvádíte ven?
Dcera píše: „Mami, střílejí na nás!“
- Natočila to! - Tam nesmíte.
Pusťte ji!
Dostaňte je ven!
- Co natočila? Ukážete mi to? - Dostaňte je ven!
Brzy.
My na nikoho z nich nezapomeneme. Ty krásné mladé tváře…
Dostaneme je ven.
Jsou tam další zranění. Mají koňské masky.
- Jednorožci. - Co?
Masky jednorožců.
Opatrně.
Tady. Co se stalo?
Hej, slyšíte mě?
Stříleli. Najednou začali střílet.
- Kdo střílel? Co jste viděli? - Nevíme, začalo to a…
Co začalo? Srozumitelně, nerozumím.
Nevíme, neviděli jsme to.
Strč ruku sem.
Tak co se děje uvnitř?
Hej, je důležité, abyste řekli, co přesně se děje uvnitř.
Najednou na nás začali střílet, uprostřed ceremoniálu,
je jich několik, v černém s bílými maskami.
- Kolik jich je? - Nevím. Tři, možná pět.
Měli děsivé masky jednorožců, utekli jsme, nic jsme neviděli.
- A teď je drží uvnitř? - Myslím, že ne. Nevím.
Je tam celá škola?
Ne, jen 12. ročník. Ostatní jsou na obřadu ve městě.
Vlezeme oknem, jasné? Zajistíme dveře a otevřeme…
První jednotka jde, druhá ji kryje.
Počkat. Nemůžete tam jít. Můžou tam být rukojmí.
Můžou na ně mířit. Je to nebezpečné.
Takže máme čekat, až vyjdou? Jdeme.
Davide, jste ozbrojený? Tady.
- Co děláte? Ruce pryč! - Poslouchejte!
Jestli nepůjdeme tiše, skončíme s hromadou těl, chápete?
Co chcete dělat?
Chci jít zadem. Přes bombový kryt.
Půjdeme přímo do školy.
Znám to tu. Chodil jsem sem.
Řekněte, že jdeme dovnitř. Chci zátarasy v okruhu 30 kilometrů
a helikoptéry, jasný? Záchranáře…
…ať se připraví na zraněné.
STŘEDNÍ ŠKOLA HERITAGE
Někdo tu je. Lékaře!
Jsi postřelená?
Ne, skočila jsem. Nemůžu se pohnout…
Nemůžeme ji přesunout.
Gabi, přines nosítka. Venku je zraněná dívka…
- Jak se jmenuješ? - Natalie.
Natalie, jsem Rami Davidi. Jsem policista.
Postarají se o tebe, budeš v pořádku.
Zastřelili ho… Viděla jsem to.
Já… otevřela jsem to okno a nevěděla, co dělat, tak jsem skočila.
Pojďme do krytu.
NÁDRŽ NA VODU
Probůh.
Jdeme.
Otevřeli jste dveře? Je otevřeno?
- Za okamžik, ano? - Dobře.
Zůstaňte spolu, vyvedou vás. Brzy.
- Viděli jste střelce? - Ne.
- Jsi zraněný? - Ne. Co? Ne.
- Viděl jsi je? - Ne. Nic jsem neviděl.
12. ROČNÍK 3. TŘÍDA
Policie!
- Hej… - Má zraněnou nohu…
Počkejte tady, brzy pro vás přijdou, ano?
Vy jste ředitel Chanoch? Ať se nikdo nehýbe.
Nehýbej se. Nech ho to prohlédnout, to bude dobré. Neboj.
- Hej! - Hej, pojď sem! Pojď sem!
Ma'ayan, nevím, kam jít… Ma'ayan! Ma'ayan ne…
Jsi v pořádku? Jsi postřelený?
Ne, je to jen říznutí.
Ale…
Kobi, podejte hlášení.
Prohlédli jsme jižní křídlo, nejsou tu.
Voláme záchranné týmy a vyvedeme děti.
Rozumím, končím.
Co se děje, Russoová?
Zátarasy jsou na místě. Zatím nic nenašli.
Moshiko je na cestě. Mluvil přímo se mnou.
Víš, jak ráda mluvím přímo s Moshikem.
Co zatím víme?
Výpovědi zatím naznačují tři až čtyři střelce,
všichni popsali kombinézy, pracovní montérky nebo tak něco
a masky jednorožců.
Díváme se na bezpečnostní záznamy, uvidíme je odcházet.
Vaše reakce byla rychlá, takže nemůžou být daleko.
Přibližte to, prosím.
Ligal mi řekla, že jsi v pořádku.
Kde jsi byl?
Kde jsem byl? Tady, všude jsem tě hledal.
Kde jsi byl předtím? Proč jsi nepřišel?
Já nevím… střelba začala a já…
Dohodli jsme se, že si spolu sedneme při ceremoniálu… před střelbou.
Já nevím… Nevím.
Pojďme domů.
Ti šmejdi nás nepustí.
Co? Proč ne?
Viděli jste Toma?
Předtím jsem ho viděla. Myslím, že je v pohodě.
- Dobře. - Já myslím, že není v pohodě.
Co? Proč?
Kvůli Yaronovi.
- Co? - Promiň, já myslel, že to víš.
Kurva!
No tak. To stačí.
Tome! Tome… Jsi v pořádku?
Já nevím, já… Nemůžu moc dýchat.
- Slyšels to? O Yaronovi? - Jo.
Zabil Yarona a… hned mi namířil na hlavu.
Skoro mě zabil, Shir, myslel jsem, že umřu.
Hlavní je, že je konec. Je konec, Tome. Dobře?
Otevřete tu bránu! Otevřete!
Zatím stále nevíme,
co se ráno na střední škole Heritage stalo.
Co se děje?
- Jsme rodiče, povídám. - Chci vědět, co se děje.
Uklidněme se, chceme vám pomoct.
Chci vědět, kde je můj syn. Omer Rokach.
Ještě jednou, nevíme, kdo byl zraněný,
proto vás prosím o trpělivost.
Jak se to dozvím?
Zapisujeme ty, kdo vycházejí, brzy budeme mít seznam
a jistě se vše vyjasní.
Slyšíte se? Nevíte, kde jsou naše děti?
Co to má znamenat?
Klid, Valerie, zjistíme, co se děje.
Najdeme kamarády Shaula a Natalie.
Vyčkejte, prosím. Teď nevím, co vám říct.
Chci informace o Natalii Steinové.
Slyšíte? Hned!
- Chci vidět svého syna. - Promiňte, dovnitř nesmíte.
Chci vidět svého syna. Je mi to jedno.
Je mi to jedno! Chci vidět svého syna!
Prosím… Oba vás prosím. Bojí se o své děti.
Zkuste se do nich na okamžik vžít.
- Žádné násilí. Všichni se uklidněme. - Klid.
Drazí rodiče…
Chci vás požádat o strpení,
to jediné teď můžeme udělat, mít trpělivost.
Vím, že je to těžké, ale policie dělá svou práci
a jakmile se něco dozvím, slibuji, že předstoupím
a řeknu vám všechno, co vím.
Momentálně nemáme mnoho informací o tom,
co se na střední škole Heritage stalo,
ale podle všeho je tam mnoho raněných a mnoho…
Ahoj Mirch, co je?
Rami, je to pravda? Viděla jsem tě tam v televizi.
Už dvě hodiny opakují stejný záběr.
Ano, je to šílené. Jak je ti? Jsi v pořádku? Viděl jsem hovor.
Ne, to bylo, než jsem slyšela o střelbě. Nic důležitého.
Jak to myslíš? Volalas třikrát, co je?
Nic důležitého, je mi fajn. Jen malá… bolest. Pálení žáhy.
Ale to je jedno. Co ty? Co oko?
Zapni si video.
Ale zlato, říkám, že mi nic není.
Zapni si video, no tak.
Ta dá! Jsem obrovská…
Jaká bolest? Co cítíš?
Nic, špatně se mi dýchá, ale asi to nic není.
Udělám si zázvorový čaj.
Máme zázvor, ne? Dívala jsem se…
Mirch, zlato. Musím jít, dobře?
Ať tě matka vezme do nemocnice.
Jistě, pane detektive. Neměj strach. Ahoj.
- Russoová! Na střeše. - Co?
Cokoliv se dozvíme… Já vím… Řekneme vám to.
Policie! K zemi!
Kde jsou zbraně?
My to nebyli!
Kde jsou zbraně?
Nic jsme neudělali!
Kde máte zbraně?
Kde jsou zbraně?
Jaké zbraně? Přišli jsme sem pracovat, slyšeli jsme střelbu a schovali se.
Hamas? Džihád? Kdo vás poslal?
Nikdo nás neposlal, jsme tu kvůli práci.
Ten útok jste plánovali?
Nic jsme neplánovali…
Dobře mě poslouchej, ano?
Za každou lež tě praštím do ksichtu,
dokud nebudeš bez zubů. Jasný? Kam jste schovali zbraně?
Nic jsme neschovali. Přišli jsme kvůli práci,
najednou se začalo střílet. Schovali jsme se tu.
Dobře je sledujte, než je dovedete dolů.
Žádná média nesmí dovnitř. Jasné?
Dobře. Na střeše máme tři dělníky. Žádná média uvnitř.
Moshiko, právě jsme zadrželi tři Palestince… Dělníky na střeše,
podezřelé z politické vraždy. Zavolám do Šin bet… Dobře.
Víš, vždycky říkám,
že jsi nesnesitelný, ale máš instinkty jestřába. Dobrá práce.
Menny.
Jo, sežeň svůj tým a začněte hledat zbraně, dobře?
Než se setmí. Asi bys měl někoho poslat dolů do dvora.
Prosím, potřebuju svůj batoh.
- Chápu, ale potřebuju batoh. - Tam nemůžeš.
Potřebuju svůj batoh, chápete?
Kam jdeš? Dovnitř nikdo nesmí.
Batoh, zůstal ve třídě.
Zítra nebo pozítří si ho vyzvedneš na stanici.
Zohare, co se děje?
Můj batoh. Potřebuju ho.
Dovnitř nikdo nesmí. Nejde to.
- Mé kamarády zabili! - Zohare…
Místo nich jdete po mně?
Dobře, uklidni se. Vyřeším to. Pustíte ho na chvíli dovnitř?
A co kdybych tam šla já? Kde je ten batoh, Zohare? Co v něm je?
Co je v tom batohu, Zohare?
Tfilin.
Jak se jmenujete?
- Osnat, zástupkyně ředitele. - Fajn, Osnat, poslyšte.
Je tam 200 školních tašek, nepořádek a těla.
Takže doporučuju panu Chytrákovi, aby hned vypadl,
protože nás teď nezajímá tfilin, drogy
nebo co tam má, a nechce, aby nás to zajímalo.
Můžete jít.
Pojď, Zohare.
- Nikdo tam nesmí. - Dobře.
HLAVNÍ BRÁNA, 28. DUBNA 2020
EZRA KLIMATIZACE A CHLAZENÍ
Hlídač se ani nepodíval.
2. VCHOD
Tak? Co jste viděli?
Ráno přijeli šéfovou dodávkou, nikdo je neprověřil.
Takhle se sem asi dostaly zbraně.
No tak, mám tiskovku. Musím jim něco říct.
- Už to má Šin bet? - Už to vyšetřují.
Zdá se, že firma má povolení pro dva, ale třetí, Khaled al Awadi,
je ilegální.
Pracují na střeše celý týden, věděli o ceremoniálu.
- Kde jsou zbraně? - To tě trápí? Zbraně?
Jestli zůstali na střeše, kde jsou?
Najdeme je. Najdi mi tu část, prosím.
Ano?
Ano, zdá se, že je to politické.
HLAVNÍ VCHOD, 28. DUBNA 2020
Co hledáte?
Nevím. Něco tu nesedí.
HLAVNÍ VCHOD, 28. DUBNA 2020
Osnat! Můžete sem na okamžik?
Co po mně chcete?
- Jak dlouho ve škole pracujete? - Sedm let.
- Znáte všechny studenty? - Ano.
Dobře, můžete nám pomoct?
Pojďte.
Potřebujeme vaši pomoc. To jsou bezpečnostní kamery školy.
Podívejte. Od doby, co otevřeli, až do poledne,
hledejte tváře, které neznáte.
- Mám hledat ty dělníky? - Nejen je. Kohokoliv.
Je to důležité, soustřeďte se. Díky.
A co: „Promiňte, že jsem byl tak hrubý?“
Ano.
Jsi v pořádku?
Vážně se ptáte, jestli jsem v pořádku?
Proč nejdeš ven?
Vybil se mi mobil. Nemluvil jsem s nikým z kamarádů,
s nikým jsem nemluvil. Nevím, kdo…
Chápu, ale zůstat nemůžeš.
Místo je zapečetěné, musíš odejít.
Ne.
Nemáš na vybranou.
Jo?
Jsme připraveni převézt vězně? Dobře, rozumím.
- Byli to teroristi? - Padej ven.
Jak jsme ráno oznámili, během ceremoniálu ke Dni obětí
došlo ke střelbě na střední škole Rabin Heritage.
Čtyři studenti byli zabiti.
Právě to oznamujeme jejich rodinám.
Policisté z místní jednotky
s policisty ze Zvláštní vyšetřovací jednotky
osvobodili studenty a zadrželi podezřelé.
Jde o závažný incident a zřejmě politickou vraždu,
proto zatím neprozradím žádné bližší detaily.
Jako starosta chci vyjádřit mou upřímnou soustrast rodinám
a popřát rychlé zotavení všem zraněným,
včetně mého syna, Erana.
Ve světle těchto událostí
se dnešní oslavy Dne nezávislosti v našem městě ruší.
Co víte o totožnosti podezřelých?
Náměstkyně komisaře Russoová, máte nějaké informace…
- Našly se zbraně? - Zatím ne. Co zatím máme?
Nic moc. Máme tu krev oběti,
jsou tu známky boje, ale celkově je místo čisté.
Jaký boj?
Tady. Známky toho, že ho táhli, tady taky…
museli ho do krytu odtáhnout, ale bránil se.
- Jsou známky tažení i na schodech? - Ne.
Jak je to možné?
Mohli ho zvednout a shodit ho ze schodů sem?
To nedává smysl.
Ostatní zastřelili tam?
Co tu dělali?
Snažili se utéct, hledali cestu ven…
Takže byli na střeše, slezli dolů, postříleli je,
sešli sem dolů, narazili na něj, zkusili utéct, to nevyšlo,
tak se vrátili na střechu?
Proč by se vraceli na střechu? Tudy se dá krásně zmizet.
- Co je, Eli? - Ne, nic se neděje.
- Jak to myslíš, nic? - Nic to není. V pořádku, já…
Máme tady vodu?
- To nic… - Co se děje?
To jen… vždyť mě znáš, Davidi,
dělám tyhle věci 20 let.
Já… viděl jsem všechno a nic mě nedostane,
ale když jde o děti, já… já nevím…
- Chápu. - Není to…
ČERPACÍ MÍSTNOST
Čisté.
PROFIL STUDENTA
Promiňte, pane, musíte opustit prostory školy.
Dejte mi minutu.
Omlouvám se, školu na noc zavíráme.
Zůstává tu jen policie.
To je dobré, já jen… něco dokončím a půjdu.
Pane, prosím, abyste opustil školu.
Já jsem slyšel! Slyšel jsem!
Musím do zítřka napsat čtyři smuteční řeči, jasné?
Tak mi dejte chvíli na přípravu na čtyři pohřby,
kam zítra musím, a musím to udělat tady a teď.
Je mi líto.
Omlouvám se, neměl jsem tak vyjet.
Dejte mi dvě minuty a půjdu. Děkuji.
- Tak? - Nic, Davidi.
Cože? To nedává smysl. Zbraně tu být musí.
Nedává to smysl, ale nejsou tu.
A co dvůr?
Je tma, pro dnešek končíme.
Ti dělníci určitě v noci promluví.
Omlouvám se za ráno, nevěděl jsem, kdo jste a ten chaos…
- Na to kašlu, najděte ty zbraně. - Dobře.
STŘEDNÍ ŠKOLA HERITAGE
DOR, UŽ TEĎ MI CHYBÍŠ
Zdravím, tady Osnat, zástupkyně ředitele z Heritage.
Ano?
Dodívala jsem se na to, všechny poznávám.
- Určitě? - Na 100 procent.
Kromě dělníků tam jsou jen studenti a učitelé.
Sakra.
Děkuji. Promiňte, moc děkuji, Osnat. Dobrou noc.
Dobrou noc.
Ano, incident z dnešního rána, při němž byli čtyři žáci 12. ročníku
zabiti na střední škole Heritage, je v této chvíli policií vyšetřován
jako politická vražda,
avšak dosud se nepřihlásila žádná teroristická organizace.
Podle zpráv byli na střeše během incidentu
objeveni tři Palestinci,
kteří byli okamžitě zadrženi a převezeni do vazby.
Oslavy Dne nezávislosti byly ve městě zrušeny,
zatímco obyvatelé připravují pohřby čtyř dětí.
Podle policie stále nic nevíme
- o podezřelých… - Russoová?
Byli to studenti z té školy. Oni to udělali. Jsem si tím jistý.
Nikdy jsem takový útok neviděl.
Podle vás máme víc než 900 podezřelých?
Vím, že jste tu a najdu vás.
Co?
Zmizeli ze sociálních sítí, Facebooku, Instagramu, Twitteru.
Musíme zjistit, kde mluví. Nemohli zmizet.
Může to být kdokoliv, i vy.
Otázka je, kdo na to má.
Jeden z vás vychoval dítě, které zabilo to, které jsem vychovala já.
Dnešní děti nejsou takové, jak si myslíme.
Ne každý se tam dostane.
- Chino, co to je? - Blackspace.
Pošlete dítě do školy a je to, může se z nich stát cokoliv.
- Odlož ten nůž. - Říkáte mi, jak mám vychovávat syna?
- Nevěřil bych, že ty budeš polda. - Myslel jste, že skončím na druhé straně.
Zacházíte s těmi dětmi moc daleko, s vyšetřováním, se svou minulostí.
Cílem je někdo jiný.
Tyhle děti jsou jiné. Něco skrývají.
Nerozumím jim.
Pořád musím myslet na jejich rodiče.
Musí být šílené mít dítě v tom věku.
Nemáš vliv na to, co tvé dítě dělá. Vůbec.
Heritage, mysleli jste, že noční můra skončila?
Překlad titulků: Lela Bernatova