סדרה זו מכילה תיאורים גרפיים של אלימות בבית הספר,
אשר חלק מהצופים עשויים למצוא אותם כמטרידים.
הסדרה מיועדת לקהלים בוגרים. מומלץ לצופה להפעיל שיקול דעת.
[יריות, צעקות, מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
כראש העיר אני רוצה לשלוח
את השתתפותנו בצער המשפחות.
[מיכל] אני מצפה ממך
למצוא את מי שלקח לי את דור.
אלה נוגדי חרדה. אתה יכול להשיג "ריספרדל"?
בשביל מי זה? אלה כדורים חזקים.
[דוידי] צ'ינו, מה זה הדבר הזה? -"בלקספייס".
[צ'ינו] ככה הם כותבים מה שהם רוצים, בלי שאף אחד יעלה על זה.
[קול מעוות] תיכון "מורשת", אנחנו לא נעצור עד שהאשמים האמיתיים ישלמו.
[דוידי] זה אישי, הם לא ירו סתם.
מדובר בנשק מודפס.
[דוידי] במדפסת תלת-ממד?
[מורג] הכול הודפס מהיוזר של דור.
מיכל. היא בטוח יודעת משהו.
[דוידי] מיכל!
מיכל, לפני שהיא ניסתה להתאבד,
היא זרקה את המחברת של דור לפח.
דור היה אחד מהם. השתתף ברצח.
[רוסו] זה שרטוט של בית הספר.
והמסלול של הטבח.
העין שלך נראית… רע.
הוא הכאיב לך? הרמת עליו יד?
אתה תגיד לי איך לחנך את הילד שלי?
מה אתה עושה?
וואו…
עצור, משטרה!
לא לזוז!
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
[שרה "הרעות"] ♪ ונזכור את כולם ♪
[הקול מתעמעם] ♪ את יפי הבלורית והתואר ♪
♪ כי רעות שכזאת לעולם… ♪
[מנגינה ושירה נפסקות]
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
[דפיקה בדלת]
[דלת נפתחת]
אני יוצא, אם אתה רוצה לבוא איתי.
לא, זה בסדר, אני כבר אלך ברגל.
שמעת על מיכל אורון?
כן, שמעתי.
סיפור מזעזע.
הבנתי שהיא עדיין בטיפול נמרץ.
אתה בטוח שאתה לא רוצה טרמפ? אני יכול לחכות כמה דקות.
לא, לא, זה בסדר, אני… הולך עם חברים.
טוב, אז אני אזוז.
רק ערן, תפקח עיניים. -בטח.
אני בטוח שאף אחד מהחברים שלך לא קשור לסיפור הזה,
אבל בכל זאת,
שים לב עם מי אתה מסתובב, אוקיי?
ברור, אבא.
תביא חיבוק.
די, נו, עברנו את הגיל, לא?
טוב.
[צ'ינו] פשש… איזה ספרינט דפקת פה.
סחתין עליך. -נו?
כלום, אי אפשר לזהות אותו.
[דוידי] שלחנו את המסכה למז"פ, מחכים לתשובות.
ומה בתיכון?
מתגברים אבטחה, בודקים תיקים והכול.
לא מאמין שהייתי כל כך קרוב לאקדח הזה.
מה זה?
סתם, דלקת. שטויות.
טוב, אני מוציאה את זה לתקשורת.
אולי זה ילחיץ אותם.
אסור שזה יצא החוצה.
ברגע שזה יצא יסגרו את בית הספר, ואז אנחנו לא יכולים למצוא אותם.
טוב, אבל אני רוצה שתלך לישון. -בסדר.
דוידי, אני רצינית, אני לא צוחקת.
תסתכל על עצמך, תראה איך אתה נראה.
אם אתה לא הולך, אני מתקשרת למירי, שתבוא לקחת אותך.
אני רצינית.
מה שלומה, באמת?
בסדר, לא יודע.
מסובך, הכול מסובך עכשיו.
ההיריון הזה יהרוג אותי.
בסדר, רצית להיות אבא. -בטח רציתי.
לילה טוב, צ'ינו.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
[צפצוף מגנומטר]
הכול בסדר?
כן, למה?
לא יודע, אמצע היום, למה אתה לא בבית הספר?
אני לא מרגיש טוב, יש לי חום.
יש לך חום? בוא, אני אקח אותך הביתה.
בסדר, זה חמש דקות מפה.
זאת לא הייתה בקשה, ערן. בוא, תיכנס.
שים חגורה.
תודה.
זה לכיוון ההוא.
אני יודע איפה אתה גר, זה בסדר.
איך היד? מחלימה?
כן, יותר טוב. -יופי, יופי.
כבר עשו לך ניתוח?
הכדור יצא, אבל הוא קרע לי את הרצועה בדרך.
לא נעים.
אתה עושה ספורט?
משחק פיפ"א.
גם אני.
[רעש של התנגשות]
[צפירות]
אתה בסדר?
כן, כן, הכול בסדר.
שנייה רגע.
למה אתה לא שומר מרחק? -שמרתי מרחק.
אתה רציני? אתה נכנס בי ואז אתה אומר ששמרת מרחק?
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת] [דוידי] תביא, תביא את הרישיון.
תביא.
סע בזהירות, שמעת?
סתם שריטה.
אתה בסדר?
[טלפון מצפצף]
נו, מה?
אתה לא הולך לענות לזה?
לא, זה בטח אבא שלי, משגע אותי.
אז תענה לו, הוא בטח דואג.
הכול בסדר? משהו חשוב?
אתה יכול לעצור לי פה בפינה.
תודה.
תרגיש טוב.
[צ'ינו בקשר] דוידי, שומע?
שומע. -תעבור לתדר 17.
צ'ינו.
אחי, אתה לא זמין.
יש צילומים שלך בחדשות מרביץ לאיזה אבא של תלמיד.
תקשיב, רוסו פה עוד שנייה מתפוצץ לה המוח.
אני במקומך הייתי יורד מהארץ.
אני בדרך.
עזוב, אחי, עדיף שתחליף מקצוע.
גננת,
פסיכולוג,
פרוקטולוג,
מה אתה אומר? אולי רופא עיניים?
צ'ינו, סתום. אני בדרך.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
מה?
אתה יודע שאני מאוד מעריכה אותך,
וגיביתי אותך בכל המהלכים שלך מאז הטבח,
אבל הפעם זה לא תלוי בי.
אתה יודע שזה אבא של ילד מהתיכון שאתה חוקר?
מה יש לך איתו?
אין לי איתו שום דבר.
אבל נראה לי שיש לו בעיות עם הבן שלו,
שהוא פותר אותן עקום.
אוקיי, אז למה אתה זה שסוגר איתו חשבון,
ועוד באמצע הרחוב?
אתה בעצמך אמרת:
"אנחנו לא פסיכולוגיה ציבורית, ובטח לא שירותי רווחה."
אמרתי לך,
התיק הזה מוציא ממך דברים לא טובים, דוידי.
רוסו, הוא אפילו לא הגיש תלונה.
מחר בבוקר יש לך שימוע.
נראה מה מח"ש יגידו. בינתיים…
לך הביתה.
הביתה? אנחנו באמצע חקירה.
בוא'נה, אתה ממש לא רואה, אה?
אתה לא באמצע כלום, הבנת?
כלום אין לך.
אתה מסתובב סביב עצמך במעגלים,
אין לך שום אחיזה במה שקורה.
[צועקת] עוף לי מהעיניים!
[בקול רגיל] עכשיו!
רמי, חכה רגע.
מה קורה? -דבש.
צ'ינו סיפר לי שהשעו אותך. -לא השעו, יש שימוע.
הוא אמר לי שהוא מכיר את רוסו, רוב הסיכויים, זה מה שיקרה.
אז שישעו, אולי עדיף.
די, נו, אתה תיק-תק חוזר.
מה… אתה בסדר?
צריך משהו?
לישון.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
[נביחות של כלב]
[סירנת משטרה ונביחות של כלב נשמעים במעומעם]
[קול מעוות] איפה אתה?
אני אומר לכם שהוא ראה אותי אצל דור.
נראה לי שכל העיר מלאה בסמויים.
אולי הוא ראה את האקדח, הוא לא זיהה אותך, אחרת כבר היית עצור.
אנחנו לא יודעים את זה.
אני אומר, בוא נוריד אותו עכשיו.
תרגיע, מה זה להוריד אותו? את השוטר?
מה יש לך? אתה סתם אוכל סרטים.
פשוט תעיף את האקדח וזהו.
אני חייב לנתק.
אנחנו גם ככה צריכים אותו רק במסיבה.
אל תעשה כלום, רק תחביא את האקדח, שמעת?
שמעתי.
[צליל חיוג]
[מירי] רמי.
[דוידי] היי, מה קורה?
בסדר.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
אני בדרך הביתה.
אמרתי להם שאני לוקח הפסקה.
לנוח, להיות קצת בבית.
נשב שנינו, נדבר.
העיפו אותך, אה?
טוב, זה היה ברור, גם אני הייתי מעיפה אותך.
תודה.
אין על מה.
שאני אלך לפיצה? אני אביא לנו מגש?
אתה הולך לפיצה? בשביל מה, רמי? באמת.
כלום, בלי עניינים, רק פיצה, נשבע.
תעשה מה שאתה רוצה.
הפסקתי לנסות להבין מה עובר לך בראש.
[איתמר] אנחנו סגורים.
טוב.
מה אתה עושה?
מסדר פה.
אסור?
הכול בסדר.
בשביל מה השק"ש?
אני ישן פה לפעמים.
סיבכתי אותך, אה?
מצטער, אני…
רק רציתי לעזור.
לעזור?
מה…
לילד המוכה עם האבא השיכור?
זה קורה הרבה איתו?
לא, זה…
זה סתם, זה… זה לא נורא.
זה… זה לא תמיד גם. -טוב, אתה לא יכול לישון פה.
אני לא חוזר היום הביתה.
בוא, אני אקח אותך לתחנה.
נראה לך?
אין מצב. תקשיב, אני ישן פה הרבה פעמים,
באמת, זה לא… זה לא מפריע לי.
לא משאיר אותך פה.
אני לא שואל אותך.
טוב, יש לך שתי ברירות,
או שאתה הולך איתי לתחנה,
או שאתה בא לישון אצלי.
[מירי] הוא הלך לישון? -כן.
מה…
מה, את כועסת?
מירצ', האלי הזה זבל, הוא מרביץ לילד שלו.
הוא ישן בפיצרייה עם שק"ש.
מפחד ללכת הביתה.
מה אכפת לי ממנו? אכפת לי ממך.
אתה מאבד את זה.
אני בסדר גמור.
מה אתה מביא אותו לכאן אחרי שפוצצת את אבא שלו, אה?
מה, זה כדי לחקור אותו?
מישהו יודע מזה? זה חוקי בכלל, רמי?
"לחקור אותו"? איזה שטויות, נו, באמת.
מה את רוצה, שאני אשאיר אותו שם?
ידעתי מההתחלה שזה רעיון גרוע מאוד,
שדווקא אתה תנהל את החקירה הזאת.
תגידי, מה את רוצה ממני?
מה, אני בחרתי שהטבח הזה יקרה ב"מורשת"? אה?
מה, יש לי שליטה על זה?
בדיוק, זה הקטע, אין לך שליטה.
אתה נסחף עם הילדים האלה, אתה נסחף עם החקירה הזאת,
אתה נסחף עם העבר שלך.
אין לך שליטה על כלום.
תגידי, מה קרה, אה? ראית את הסרטון?
עשיתי לך בושות? אימא שלך דיברה איתך?
חברות שלך חפרו לך? מה קרה?
אני לא צריכה את הסרטון הזה, רמי, אני הייתי שם.
אני ראיתי אותך, אני רעדתי מפחד. אתה לא נורמלי!
אתה מטורף, אני לא יודעת איך אתה… -איך מה?
איך תהיה אבא.
טוב, זה לא שממש השארת לי ברירה.
[צפצוף של הטלפון]
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
למה שמישהו ישאל על עידו לב?
[נערים מרעישים]
[תום] בזכות עידו החמוד שלנו,
שהיה חשוב לו להגיד לחנוך
על האלכוהול שהבאנו לטיול השנתי,
אנחנו נמצאים כאן, נכון?
אז חברים, קבלו את מירב שלנו.
קבלו את מירב שלנו!
[נערה] שגם לפה הביאה אלכוהול.
[תום] נראה לי שההומו הזה רוצה להגיד משהו.
בוא, בוא, תוריד לו את הסרט…
היי. אה… שיר.
[שיר] היי.
אני… את יכולה לבוא אליי?
מה? למה?
זה ממש דחוף.
[נער] רץ. -[תום] סבבה.
טוב, אז ברוכים הבאים.
[עידו מרעיש ברקע] אנחנו נמצאים היום בערב סגירת החשבונות.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת, מחיאות כפיים]
שקט, שקט, שקט.
חברים, קבלו את מוצר א' להיום,
עידו לב!
טוב. אנחנו, הרשות השופטת של בית הספר "מורשת",
מאשימים בזאת את עידו לב על הפשע החמור ביותר,
הלשנה!
[נערים מרעישים]
[תום] בזכות עידו החמוד שלנו,
שהיה חשוב לו להגיד לחנוך
על האלכוהול שהבאנו לטיול השנתי,
אנחנו נמצאים כאן, נכון?
אז חברים, קבלו את מירב שלנו.
קבלו את מירב שלנו!
[נערה] שגם לפה הביאה אלכוהול.
אני בהלם.
את שחקנית טובה.
הסרטון הזה היה ב"בלק" לפני שנתיים,
הוא נמחק אחרי כמה דקות.
בטח ראו אותו כמה אנשים.
שחזרתי אותו מהקבצים שנמחקו.
אני נשבעת לך שלא ראיתי את הסרטון הזה.
זה לא מתאים לתום.
זה מאוד מתאים לו, שיר.
זה הכי תום שיש.
את חושבת שאולי הוא קשור איך שהוא ל…
שיר,
כל מי שהופיע בסרטון נרצח,
חוץ מאח שלך.
זה לא נראה לך מוזר?
את לא חושבת שאולי הוא…
מאיפה יש לך את הסרטון הזה?
הוא עלה ב"בלק" לפני שנתיים, פשוט הורדתי אותו.
ממתי אפשר להוריד סרטונים מה"בלק"?
בעיקרון אי אפשר, אבל…
כאילו, אם… אפשר לפתוח את הקוד, ואז יש תאריך…
לא משנה.
את חושבת שבגלל זה… -אני לא חושבת כרגע שום דבר.
אסור שזה יצא החוצה.
למי עוד יש אותו?
לאף אחד, רק לי.
רגע, שיר.
את ראית, כל מי שבסרטון…
אתה חייב להשמיד את הסרטון הזה.
בשבילי.
אני רוצה שתמחק את הסרטון הזה.
תמחק לגמרי.
[דלת נפתחת]
אימא?
אימא, את בסדר?
שירוש, מתוקה שלי.
מה השעה?
שש…
שש כזה.
איפה היית?
סתם, אצל חברה.
איזו חברה?
חן, היא מהמגמה, את לא מכירה אותה.
טוב, מתוקה, לילה טוב…
אה, בוקר טוב.
בוקר טוב, אימא.
שיהיה לך יום טוב.
שיר!
היי, בוקר.
מה קורה?
כלום.
מה קורה? נו, אני מכיר אותך.
אני ראיתי את הסרטון.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
איזה סרטון?
של עידו.
תום…
למה?
איך זה הגיע אלייך?
שיר, איך השגת את זה? -מעומר.
עומר?
החנון הזה? מאיפה הוא השיג את זה?
השיג. -מה זה "השיג"? השיג ממי?
[צועק] שיר! -[צועקת] אל תצעק עליי!
[בקול רגיל] טיפלתי לך בזה, אוקיי? הוא מחק את הסרטון.
מה זה בדיוק עוזר לי שהוא מחק את הסרטון?
יש בטח איזה מיליון עותקים. -אין עוד עותקים.
הוא מחק את זה מולי מההארד דיסק, אוקיי? אין עוד כלום.
למה שהוא יסכים למחוק את זה?
הוא זיין אותך.
[לוחש] סעמק.
[צפצוף של טלפון]
[רעש של טריקה]
[מים זורמים]
[איתמר] וואי…
היי.
סליחה, אני…
וואי, אני לא שמתי לב לשעה.
[מירי] בוקר טוב, הכול בסדר.
אני מירי.
אתה לא צריך לברוח. -לא, זה בסדר.
אתה רעב?
מה? לא, לא, לא, באמת, אני לא…
אני לא רוצה להפריע, אני…
אתה לא אמור להיות בבית הספר עכשיו?
אה… כן. אבל…
אני מתחיל היום מאוחר.
טוב, בוא אני אכין לנו משהו לאכול.
אין לך איך להגיע לשם גם ככה, נכון?
אני אקפיץ אותך אחר כך, בסדר?
בוא, בוא. בוא, שב.
[חנוך] בוקר טוב, רמי.
בוקר טוב.
הכול בסדר?
כן, למה?
אני יכול לעזור לך במשהו?
לא. אני ויפית מסתדרים, תודה.
אולי בכל זאת?
אני צריך פרטים של תלמיד שמת לפני שנתיים, עידו לב.
אני צריך את התיק האישי שלו.
אוקיי.
אפשר לשאול למה?
השם שלו עלה בחקירה.
כן?
מה הם אמרו עליו?
כל מיני דברים.
הסיפור שלו מעסיק אותם.
אתה מבין, רמי, כש…
קורים דברים מזעזעים,
זה בהכרח פותח פצעים ישנים.
זו טראומה.
לא פלא שהם נזכרים בו עכשיו.
מה קרה לו?
ילד פרח.
תלמיד מצטיין.
חוזר הביתה,
משחק עם הנשק של אחיו החייל ו…
זהו.
אסון.
זה כנראה הציף אצלם עכשיו את כל ה…
טוב, אני רק צריך את התיק, זה הכול.
אני מצטער, ה…
התיק לא כאן.
מסרנו אותו למשפחה.
המשפחה עברה לאשדוד אחרי המקרה.
והדלת שלי תמיד פתוחה, אתה יודע.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
מורג. -איפה אתה? יא דפוק.
לא באת לשימוע, השעו אותך.
אני נוסע לאשדוד.
מה קשור אשדוד עכשיו? על מה אתה מדבר?
תקשיבי רגע,
לדור היה חבר טוב שמת לפני שנתיים, עידו לב.
מה זאת אומרת?
הילדים לא רוצים לדבר עליו,
חנוך לא רוצה לתת לי את התיק שלו,
אני נוסע למשפחה שם, לברר בדיוק מה קרה.
אוקיי. אני אבדוק בדו"ח של המשטרה. עידו לב.
תודה.
טוב, מה להגיד לרוסו?
שאני לא עונה.
מכבה את הטלפון.
היי, היי. היי!
פאק. היי, היי!
מה… -תקשיב לי טוב, יא בן זונה.
אם הסרטון הזה יוצא החוצה, אני ארדוף אותך,
אני אהרוס לך את החיים, אתה שומע?
על המרשמים האלה שאתה מוכר…
וגם על זה שאנסת את שיר.
מה? אני לא אנסתי את שיר.
זו מילה שלך מול מילה שלה.
תשקול טוב טוב מה אתה עושה ולמי אתה אומר מה.
אוקיי. -שמעת?
אוקיי, אוקיי. בסדר, הבנתי אותך.
נו, אז איך אני אדע שמחקת אותו?
מחקתי. -כן?
כן, אני נשבע לך, מחקתי אותו. -דיר באלק.
נראה לי שכדאי שתיקח את הכדורים שלך.
טוס מפה!
סתום את הפה שלך וטוס מפה.
[צועק] פאק!
[מוזיקה מתנגנת ברקע] וואי, תראה מה נהיה כאן.
אם הוא הרג לי את הפטוניה, אני מוציאה לו גם את העין השנייה.
הוא בטח מפחיד אתכם עכשיו עם הרטייה הזאת שלו, אה?
לא, למה?
דווקא נראה יותר נורמלי ממה שהיה קודם.
מה, מהעין?
מה, העין מזכוכית הזאת היא ממש קריפית.
אתה לא מבין אם הוא רואה או לא.
רואה, רואה.
תגידי, מה, איך זה קרה לו?
כשהוא היה ב-י"א,
כמה נערים,
ילדים, רדפו אחריו,
הרביצו לו.
התעללו בו.
פעם אחת הם הורידו לו אגרוף לעין,
גמרו אותה.
טוב, נזוז?
אה… אה…
מה קרה?
אה… -מה קרה? את בסדר?
אני צריכה שתיקח אותי למיון.
מה? -תיקח אותי למיון עכשיו!
איי.
אוקיי, מוכן?
"אמרת לי אתמול שראית את הירח,
שביחד איתי הצלחנו לעוף.
[מנגינת רקע מתנגנת]
קיוויתי שככה נצליח לברוח,
אבל אתה נשארת בתוך העצבות."
[ערן] וואו! כתבת את זה עליי?
על שנינו.
"עוזב את התום,
וכלום לא נשאר.
מרוב מחשבות, לך אני שר.
שיר על עצבות,
על מתח בינינו.
על תהום עמוקה,
שפערתי בין שנינו."
אתה בועז, אבא של עידו לב?
אני סגן ניצב רמי דוידי.
אני יודע מי אתה, ראיתי אותך בטלוויזיה.
אני לא יודע מה נזכרת בי עכשיו,
אבל אני, מה שהיה לי להגיד, כבר אמרתי לפני שנתיים.
זהו.
טוב, לא אמרת את זה לי.
אתה גם משטרה, מה ההבדל?
ההבדל זה שיש ארבע גופות עכשיו, ואתה יכול לעזור לי.
אוקיי.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
[בועז] שלושה ימים לפני שזה קרה,
התעוררתי באמצע הלילה והלכתי לשירותים.
פתאום אני רואה את עידו שוכב באמצע המקלחת,
שיכור לגמרי.
עידו אף פעם לא שתה.
הרמתי אותו, הוא חיבק אותי כמו ילד קטן.
אני לא מהמחבקים.
שמתי אותו במיטה, ואז פתאום הוא אומר לי…
שהוא מצטער.
בזמנו לא ייחסתי לזה חשיבות.
אמרתי, הילד יצא קצת, חצה גבולות.
ואז הגיע היום ההוא.
ישר ידעתי שזו לא תאונה, שהוא תכנן את הכול.
אבל אז הגיעו השוטרים ומכרו לי את כל השטויות האלה,
עם הזווית של הרובה, וכל החרא הזה.
יכול להיות שזאת תאונה, ולא התאבדות.
ולא אמרת כלום?
בהתחלה אמרתי,
אבל אז חנוך דיבר איתי והגענו להבנה.
חנוך?
לאיזו הבנה?
על זה שעדיף לאשתי ולבן הגדול שלי לא לדעת שזאת הייתה התאבדות.
זה היה גומר אותם.
קיבלתי החלטה.
אבל מה האינטרס שלו?
למה שהוא ירצה שיסגרו את זה על תאונה?
[איש] בועז, בוא רגע, בבקשה.
שנייה רגע, יש לי משלוח.
[בטלפון] רמי, זה איתמר.
משהו קרה, אני…
אני לקחתי את מירי למיון. היא… פשוט היא נפלה…
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
[צועק] סע כבר! סע!
[ליבי] יפה.
[נער] וואלה, ממש מדהים שם, כדאי לך ללכת.
שנייה…
ביי.
או-אה.
זה כנראה באמת דחוף אם הגעת עד לפה.
[תום] מה שלומך?
בסדר, למה?
תגידי רגע,
שמת לב אם מישהו עקב אחרייך בימים האחרונים?
עקב אחריי?
לא, למה?
גם אותך ניסו לחסל בטבח?
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
מה זאת אומרת? את כולם ניסו לחסל.
ולא הרגשת שמחפשים אותך? ספציפית אותך?
לא, על מה אתה מדבר?
את יודעת על מה אני מדבר, ליבי.
אנחנו על הגריל, מישהו רוצה להרוג אותי.
ואם מישהו מנסה להרוג אותי, אז גם אותך ינסו.
טוב, את מחקת הכול, נכון?
מחקתי מה? תגיד, מה עובר עליך? אתה בסדר?
מה, אתה לוקח משהו? תום, אתה לא נראה טוב.
את לא חושבת שזה מוזר שגם צחי,
גם ירון וגם מירב נהרגו?
לא. זה בדיוק העניין, זה צירוף מקרים.
אני לא מבין איך את יכולה להיות כל כך אדישה.
את סומכת עליי שאני אעשה את העבודה השחורה ואגן עלייך.
איזו עבודה שחורה? מה אתה רוצה ממני?
יאללה, חלאס, נשבר לי הזין. -חכה שנייה, נו.
כולכם יורדים עליי כל הזמן על הרשימה הזאת, בזמן שאתם לא מזיזים אצבע.
תום, בוא נלך שנייה רגע, נשב איפה שהוא ברגוע, נדבר.
אני לא יכול, אני מאחר לאימון.
אולי אחריו.
מירי דוידי, איפה היא?
אתה בעלה? -כן.
תראה, אנחנו מייצבים אותה עכשיו.
היא איבדה דם, ואנחנו מריצים סדרה של בדיקות.
נעדכן אותך ברגע שנסיים.
בסדר, אני רוצה לראות אותה.
כרגע אי אפשר לראות אותה,
אבל אני מבטיחה לך שהיא תהיה בסדר גמור.
אתה יכול לחכות פה בחוץ.
[מנגינת רקע מתנגנת] מה קרה?
אה…
היא פשוט… לא יודע, היא נפלה,
ו… לא ענית, אז הבאתי אותה לפה.
אני הייתי צריך להיות שם. אני…
איזה דפוק… אתה הצלת אותי, באמת.
לא, זה בסדר, באמת. אתה לא…
זה באמת בסדר.
תודה, תודה רבה, באמת.
טוב, אני אזוז.
[צפצוף של מכונות]
[קו חיוג]
[מורג] איפה אתה? חיפשתי אותך איזה 700 פעם,
רוסו אמרה שנעלמת.
לא נעלמתי.
נו, אז איפה אתה?
אני ב… לא משנה, אני חזרתי מאשדוד,
מאבא של עידו לב.
מסתבר שחנוך לחץ עליהם להגדיר את זה כתאונה,
למרות שדי ברור שזו הייתה התאבדות.
למה שחנוך יסתיר את זה?
אין לי מושג.
טוב, אני אזמן אותו לחקירה.
נו, ומה?
גם ככה הוא ישקר לך בחקירה.
אז מה… מה לעשות?
אני אומר, אם אני הייתי מנהל את החקירה הזאת עכשיו,
הייתי נכנס למשרד של חנוך בשקט,
בודק קצת במסמכים…
לומד מה הוא מסתיר ממני.
אתה רומז משהו?
אתה בונה על זה שישעו גם אותי?
לא רומז כלום, אני רק אומר שזה מה שהייתי עושה אם הייתי יכול.
זוכרת לפני שבוע, ששאלת אותי בשביל מה את פה?
אז זה הרגע.
מה קורה, אחי?
איפה אתה? -סתם, נתקעתי.
מה, אז סיימתם, אה?
כן. מה, אתה עושה עכשיו אימון מלא?
לא, אחי, כמה בריכות, בקטנה.
טוב, תעשה חיים. -תודה.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
[מוזיקה מושמעת מהרמקול]
[רעש של מוזיקה מעומעמת]
פאק.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת]
[מורג] שיט.
תום.
[מנגינת רקע מתוחה מתנגנת] הוא שחיין.
טבע הוא לא.
[עומר] זה לא סיכון שאנחנו יכולים לקחת.
זה נראה רע בשביל שנינו, את גם יכולה להסתבך.
[זעקות כאב]
אתה לא עשית כלום! כלום לא עשית!
היא רק נראית תמימה.
[שיר] מחר אנחנו נטפל בה.
ילדים זה עם רע.
[צ'ינו] מפלצות.
יש עוד מישהו על הכוונת.
[דוידי] יש עוד שם ברשימה.
אנחנו ממשיכים.