EN ORIGINAL-DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Det bodde en gutt over gaten hvis mor var så lat
at han spiste iskrem til frokost.
Jeg dro innom ham på vei til skolen, og han satt på benken.
Jeg ville blitt sendt i fengsel om jeg satt på kjøkkenbenken.
Den husholdningen var som Marquis de Sade.
Barn satt på kjøkkenbenken.
En gang jeg kom, spiste han ikke bare iskrem.
Klokken var syv om morgenen. Han spiste ikke med skje,
men med en saltkringle! Rett fra boksen. Det gjorde vi ikke hos meg.
Jeg tenkte: "Det er utrolig hvordan folk lever."
Du og jeg diskuterte dette kort bak scenen. Kan vi…
-Røyke. -…røyke?
-På scenen. -Nei.
Det er ulovlig.
Her er vi.
Ok. Hva synes du?
-Det er ok. -Vi begynner.
Unnskyld?
Nei. Ingen hårspray, for jeg får nesten ikke puste som det er.
Du kan like gjerne suge på et eksosrør.
Mine lungeskader skal skyldes røyking.
HELSE IDRETT
Har du en følelse av at denne filosofien
med aerobic og trening forlenger livet ditt?
Vel, jeg har ingen filosofi.
Det var svært få som pleide å trene da jeg var barn.
Folk trente ikke.
Folk var mer aktive. Ingen tvil om det.
Særlig barn.
For vi fikk ikke fikk lov til å være inne.
Og det var ikke bare hjemme hos oss. "Kom dere ut!"
Ikke sant? "Ut!"
Det var ikke fordi de syntes at vi burde få frisk luft.
De tenkte: "Vi vil ikke se dere. Kom dere ut av huset."
Så ingen… "Vi vil ikke forholde oss til dere.
Vi er ikke interessert. Kom dere ut."
Så vi var ute og løp rundt som barn pleide å gjøre.
Men nå… Folk spiste mye mindre før. Det er en annen ting.
Fordi folk måtte lage mat.
Det fantes ikke ferdigmat.
Og folk visste ikke at det var usunt.
Å vite at det ikke er bra for deg gjør det kanskje verre.
Men foreldrene mine var
førstegenerasjons amerikanere.
"Mat, bra",
ikke "mat, ille".
Ikke sant? "Kjøtt, bra. Smør, bra."
Det som ble ansett som skadelig, var godteri. Ikke bra for tennene.
Jeg husker ikke at folk snakket om helsen hele tiden.
Folk var bekymret for ting som polio.
Det var stort.
Helt til poliovaksinen kom da jeg var liten.
Det var det største.
Da jeg var barn og da du var barn… Det var før… Jeg kom vel etter deg?
-Greit. Ok. -Mye før.
Alle barn levde i en tåke av røyk.
Ok? Ingen… Og hos oss…
Moren min åpnet aldri et vindu,
for hun ville ikke ha uteluft i huset.
Så du så ingenting.
Greit? På 50-tallet.
Og vi satt i biler. Vi fikk ikke åpne vinduene i bilene.
Faren min røykte pipe, min mor sigaretter.
Da vi var små, satt vi… Nå har man sikkerhetstiltak.
Det finnes mye. Du kan spenne barn fast. Og hjelmer.
De kler barn som astronauter. De fester dem bak i bilen.
Da vi var små…
-Ja. -…fantes det ikke bilbelter.
Hvor satt vi? I forsetet på fanget til våre røykende mødre.
Jeg er avhengig av sigaretter. Jeg vet hva avhengighet er.
Er det lurt å røyke? Det er idiotisk! Jeg vet det. Ok?
Folk kjefter på meg hele tiden, og jeg sier alltid:
"Røyking er usunt. Jeg vet det."
Det er visse ting som…
Kanskje vi ikke visste at det var usunt å spise mye biff.
Jeg forstår hvorfor folk ikke skjønte det.
Folk som i generasjoner ikke hadde hatt råd til kjøtt.
Men du vet…
…å puste inn røyk…
Hvorfor tenkte ingen på at det kanskje ikke var en god idé?
Folk tenkte ikke på det.
De fikk deg til å tro at det fantes trygge sigaretter.
Trygge sigaretter.
Ja. Jeg husker barnelegen min,
at jeg gikk inn på kontoret hans.
Det sto et stort askebeger på skrivebordet hans. Og han røykte.
Etter at de ga deg en grusom sprøyte, ga legen deg godteri.
Som seks- eller syvåring ante jeg ikke at røyking og godteri var skadelig,
for det ga de deg etter at du hadde fått sprøyte.
Hadde jeg ikke begynt å røyke da jeg var 12, ville jeg ikke begynt nå.
Men jeg vet hva det er å være avhengig av noe,
og jeg vet at ingen har som mål å bli avhengig av noe.
Her er "sommerfuglmaskinen".
Jenta er på puppestadiet, men ettersom det legges til mer vekt,
og som enhver sommerfugl vet, blir vingene vanskeligere å løfte.
Uvanene dine kan drepe deg. Men de gode vanene dine redder deg ikke.
Du kan ha utrolig gode vaner, men så… Jeg tenker på…
Jeg hadde en venn, jeg sier ikke hvem,
som var en av de få på min alder som hverken røykte eller drakk.
Hun kjeftet alltid på meg for de tingene.
Hele livet spiste hun brokkoli og asparges
og drakk vann og løp og døde tidlig i 50-årene av en hjernesvulst.
Og moren min døde nylig. Hun var nesten 92.
Så denne livsstilen drepte deg ikke.
Selv om jeg dør i morgen, vil ingen si: "Hun var så ung."
Jeg er for gammel til å dø ung.
Hvis jeg dør av røyking nå, vil alle si: "Hva forventet du?"
Folk er allerede irritert over at jeg lever. Jeg vet det, ok?
Men nå har vi noe jeg ikke tåler.
-Hva er det? -Velvære.
-Ja. -Ok? Velvære.
Det er i hver avis, hvert blad.
Det er velværespa og velvære ditt og datt.
Vi hadde ikke velvære. Og jeg tenker: "Hva er velvære?"
Det er ekstra helse.
Velvære er for meg grådighet.
Det er ikke nok at jeg ikke er syk. Jeg må være frisk.
Dette kan du kjøpe.
Ok? Denne velværen må du kjøpe.
Og det finnes spesiell velværemat
som er frø og te og slikt.
Drikker, smoothier, juicer. Slike ting.
Det folk ser ut til å ønske seg av velvære, vil jeg ikke ha.
Nei takk.
Jeg vil ikke være… Jeg vet at meditasjon er en del av… Yoga.
Rundt en tredjedel av folk på gaten i New York har en yogamatte.
Bare det ville holdt meg unna yoga.
Å bære rundt på et lite, sammenrullet teppe er virkelig…
New York pleide å være mye mer moteriktig enn det.
Jeg liker ikke å se folk gå rundt med de teppene.
Det er forferdelig. Sist gang jeg hadde et teppe, var i barnehagen.
Vi måtte ha det med, for vi sov på gulvet.
Denne velværeidéen må komme fra California.
Det er akkurat som i San Francisco eller hva kaller de det, Silicon Valley.
Slike teknologifolk er veldig opptatt av helsen sin,
men ikke av livet ditt.
De som er veldig rike,
anstrenger seg for å leve evig.
Og det er viktig for dem.
Og de har sikkert spesiell mat og trening og alt det der,
men de tror også at verden ender.
Du må ha din egen luft, ditt eget vann.
Hvis det kommer en stor katastrofe, vil jeg ikke være blant de siste overlevende.
Hvorfor skulle jeg det? Jeg forstår ikke folk som vil det.
Men da jeg var barn og uroet meg for atomkrig, var jeg virkelig bekymret.
Jeg ville virkelig leve fordi jeg var syv.
Men jeg er ikke syv, og jeg vil ikke dø,
men det vil ikke være en tragedie å dø.
Jeg er ikke syv. Jeg vil absolutt ikke leve
med de folkene som har spart på alle disse frøene.
Jeg vil ikke tilbringe tid med slike folk.
Jeg vil ikke tilbringe tid med dem nå,
når det er andre ting å gjøre og alt er intakt,
hvorfor gjøre det etterpå?
Det var en skilpadde som het Bert
Og skilpadden Bert var veldig våken
Da faren truet ble han ikke skadet
Han visste hva han skulle gjøre
Han dukket
Og søkte dekning
Husk hva dere skal gjøre.
Si det nå. Hva skal dere gjøre når dere ser lynglimtet?
Dukk og søk dekning.
Jeg vet ikke hva barn kjøper. Hva de får lov til.
Jeg kjøpte godteri til en liten gutt til valentinsdagen.
Foreldrene bar seg som om det var en pistol. Jeg spurte:
"Får han godteri?" "Ikke egentlig."
Jeg hadde allerede gitt gutten det. Han kunne tro at det skjedde.
"Dette liker jeg best", sa han før han åpnet det.
Det var så lite.
Jeg ville kjøpe den store esken, men jeg trodde de ville bli sure.
Og så sa moren til meg:
"Fikk du godteri da du var barn?"
Hun er åpenbart eldre enn sønnen, men likevel mye yngre enn meg.
Jeg sa "ja". "Visste de ikke at det var skadelig?"
Jeg sa: "De trodde det var skadelig for tennene." Det var det.
Jeg sa: "De trodde ikke at alle disse tingene
som kanskje var skadelig, var så ille."
Egentlig var de ikke så interessert i helsen vår.
De tok deg med til legen. De sa: "Ikke spis godteri."
Far kjeftet på meg fordi jeg hadde så mange hull, og det var dyrt.
Men bortsett fra det… "Ja, spis brekkbønnene."
Men de var ikke så besatt av det.
Nå for tiden blir barn ikke oppdratt strengt,
bortsett fra at de blir fratatt mange ting fordi de er skadelige for dem.
Eller for miljøet. Barn sier at ting er skadelig for miljøet.
Det er en… Nå er hun kvinne. Nå har hun barn.
Men hun bodde i San Francisco.
Da denne jenta, som nå er 33, var tre år gammel,
sa hun noe til meg. Jeg ble sur og sa: "Du er bare en liten jente".
Det fikk jeg høre 400 ganger om dagen da jeg var barn.
Hun sa: "Jeg er kvinne." Hun var tre år gammel.
"Du er ikke en kvinne", sa jeg.
Nå kan du ikke si det. Hvis noen sier "jeg er kvinne", er de det.
Du kan være en jente på tre år, en 70 år gammel mann, en sjiraff,
du er kvinne.
Har du noen gang gått i terapi eller selvhjelp eller noe sånt?
Nei. Jeg har gått til selvhjelp. Det funker for meg.
Men der folk med lignende forstyrrelser samles for å få hjelp?
Det er ingen som har lignende forstyrrelser.
Jeg har ikke klart å lage en gruppe siden jeg antar at hoved…
Jeg har to hovedgjøremål i livet. Røyking og hevntanker.
Jeg trenger ingen gruppe.
Jeg planlegger hevn selv. Noen ganger ringer jeg.
Men røyking er…
-Det er hobbyen min. -Flott.
Eller yrket mitt.
Vi lever i en tid der sigaretter er fæle.
Det har pågått i 30 år.
Marihuana er bra for deg. Nå er marihuana bra.
Marihuana pleide å være…
Når jeg sier "pleide å være", mener jeg i hukommelsen til en niåring!
Glem meg.
Det pleide å være en grusom ting som ville føre til et liv i fornedrelse.
Nå er det flott.
-Det er legende. -Det er en fantastisk ting.
De har det i fruktpastiller!
Folk har vist meg det. "Se. Det er som en fruktpastill."
Eller gelébjørn.
Ja, det er en slikkepinne. Barn spiser slike, vet du.
Nå får ikke barn slikkepinner,
men moren har en med marihuana.
Med marihuana.
Jeg røykte marihuana da jeg var ung.
Jeg likte det egentlig ikke.
Jeg liker ikke lukten. Folk røyker det ikke så ofte nå.
De røyker det, men de spiser også godteriet.
Det var ikke den følelsen jeg søkte,
følelsen av lett lykke.
Ok? Den var ikke for meg. Ingen lett lykke for meg.
Jeg sier det om noen er interessert.
Jeg har venner på min alder, eller til og med eldre,
som jeg vet har røykt marihuana daglig i mer enn 50 år.
De er ikke de skarpeste på planeten. Ok?
La meg forsikre deg om at det finnes en akkumulert effekt. Ok?
For jeg kjente dem da de begynte.
De er ikke farlige folk,
men du vil kanskje ikke rådspørre dem lenger.
Noen ganger tenker jeg: "Herregud, hva har skjedd med ham?"
Så skjønner jeg…
Jeg har sagt til folk: "Jeg spurte ham om noe.
Han var så vag. Hva har skjedd med ham?"
Hun sier: "Han er et dophue." "Ja, jeg glemte det."
Var jeg sjef, ville jeg sagt: "Folk liker marihuana.
Gi dem det. Hva bryr det meg?"
-Vil du ta fem minutter? -Greit.
-Går det bra? -Ja.
-Du vil ta et pause for å… -Ja. Jeg vil røyke.
Da jeg var en liten, spilte jenter femstein og hoppet paradis og slengtau.
Det gjør de ikke lenger.
Én, to, tre, fire.
Men hvis kvinner styrte verden,
ville det vært profesjonelle femstein- spillere da vi ble voksne.
Det er som…
Femstein og paradis virker dumt for menn, men det er det samme!
Det er spill!
En fotballkamp er et spill.
Reggie Miller har en opphetet diskusjon med Spike Lee
som er en ivrig Knicks-fan og sitter på sidelinjen.
Spike får ham i fyr og flamme.
Spike klager til dommeren, Dan Crawford.
Spike innser ikke at han ikke er med i kampen.
Hva med Spike Lee?
Spike hvem?
Vi sees på fredag. Lykke til.
Liker du idrett?
Jeg liker ikke idrett Jeg må faktisk si at jeg hater idrett.
-Du hater det. La meg spørre deg om noe. -Ja?
Kobe eller LeBron?
Jeg vet hvem disse er bare fordi jeg har en nær venn som elsker idrett.
Ellers ville jeg ikke visst hvem de var. Men jeg foretrekker ingen av dem.
-New York Giants eller Jets? -Samme.
-Ingen. -Rangers, Islanders or the Devils?
Tro meg når jeg sier at jeg hater idrett.
Så hva gjør du når det er Superbowl?
Det er en veldig god dag for å gå på restaurant. Ok?
For det første, teatrene der New York City Ballet opptrer,
eller operahuset eller Philharmonic Hall,
er viktige for byen selv om du ikke går dit.
Nå finnes det en idé om
at de bare skal støttes av dem som bruker dem.
Det finnes ikke slike tanker om fotballstadioner.
Hvis du hører at jeg er på en fotballarena,
samler de sammen folk og har satt meg der med en pistol mot hodet.
Ellers er jeg ikke der.
Fotballstadioner betales av folk som bor i byen.
Jeg sikter til skattefradragene
og "ja, vi gir dere penger, fordi vi…"
De sier: "Vil vi ikke ha et fotballag?" Ikke jeg.
Jeg ville ikke ha det på videregående.
Jeg vil ikke ha det nå. Jeg vil ikke betale for et fotballag. Nei.
Hvorfor hater du idrett?
For meg virker det passende
for et syv år gammelt barn.
Vent litt!
Greit?
Hvis du er voksen,
maler du ikke ansiktet og går med trøyer og alt det der?
-Ansiktsmaling er attraktivt. -Jeg gjør ikke sånt.
Dette sjokkerer meg.
Du ser disse menneskene i gatene. De roper: "Vi vant!"
Og jeg tenker alltid: "Hvem er vi? De vant.
Du lå på sofaen og drakk øl." Ok?
Men det er greia med idrett. Du identifiserer deg med et lag.
Ja, som er en business.
Du ser aldri folk i gaten som sier: "Jippi! Cola vant! Pepsi tapte!"
Jeg vil vite hvordan de fikk dere til å gjøre det.
Du hater idrett!
Ja. Men idrett er så sentralt fordi menn har ansvaret. Det er derfor.
-Så… -Menn leder verden. Så…
Det stemmer. Fordi de elsker sport.
Ville vi hatt profesjonell paradishopping hvis kvinner ledet verden?
I et middagsselskap med disse berømte kunstnerfyrene
som snakket om baseball, sa jeg:
"Det er noe jeg ikke forstår.
Trodde alle menn da de var barn at de ville bli
profesjonelle baseballspillere?"
Fyren sa: "Alle jeg liker, gjorde det."
Jeg kommer fra en annen tid.
I dag vil kvinner delta i idrett,
i alle typer sport, og de vil spille.
Derfor er jeg glad jeg ikke er jente nå.
I min tid måtte ikke jenter spille fotball.
Jenter måtte ikke drive med sport. Det var fordelen vår.
-Nå må jenter… -De må ikke. De vil.
Men vi ville ikke det. Ok?
-Vi ville ikke og måtte ikke. -Verden har utviklet seg.
Ja. Jeg foretrekker flere kvinner i Kongressen og færre som spiller fotball.
USAs KVINNELANDSLAG, VINNER AV FIFAS WORLD CUP
Mange ting folk gjør, særlig i såkalte ferier,
er det som folk måtte gjøre om de var krigsfanger.
Jeg leser hele tiden, f.eks. i The Times' reisebilag:
"Her er en ferie der du kan klatre i et fjell bundet fast til andre mennesker.
Når du er på fjelltoppen, kan du hoppe ned, og…"
Den ferien koster 15 000 dollar per person.
Jeg synes at det ser ut som dødsmarsjen fra Bataan.
Sa de som var i live etter dødsmarsjen fra Bataan at
"du skylder meg 15 000, for det var en flott opplevelse"?
Hvorfor gjør folk sånt?
Folk liker å utfordre seg selv.
Det er stort at folk hele tiden sier: "Jeg vil utfordre meg selv."
Disse utfordringene er uekte.
Fjellklatring en falsk utfordring. Du må ikke klatre i fjellet.
Det er mye folk må og bør gjøre som de ikke gjør,
fordi det er vanskelig, eller de er dårlige til det.
Det er utfordringer.
En utfordring er noe du må gjøre. Ikke noe du finner på.
Folk gjør det som pleide å bli kalt "ekstreme ting".
Nå deltar mange i dem. "Jeg ville utfordre meg selv."
Jeg tenker alltid: "Hva slags liv har du?"
Det ekte livet er utfordrende nok.
Hvis jeg kommer meg til renseriet uten å ha havnet i krangel,
og får klærne dit og tilbake
uten å rope "jeg skal saksøke deg",
eller at noen truer meg, er det utfordring nok.
"Virkelig?" Det virkelige livet har alltid vært utfordrende nok for meg.
Jeg trenger ikke å oppsøke disse underlige utfordringene.
Jeg har stor frykt for å bli fysisk skadet.
Det har jeg alltid hatt.
Så jeg unngår aktiviteter der det er stor sjanse for å bli fysisk skadet,
for eksempel enhver aktivitet som krever hjelm.
Guttene har slått opp teltene og forbereder seg på å fiske.
Båtliv, fiske, svømming og allslags vannsport er tilgjengelig
for campingturistene.
Og her, i det minste, er en hustrus plass ikke i hjemmet.
Det er et sted som heter Lake Powell. Det er en enorm, kunstig innsjø.
Innsjøen ble fylt med millioner av fisk så folk kunne fiske.
Det var visst mange som dro dit for en naturopplevelse.
Så jeg dro dit og bodde på husbåten til en fyr.
For å kunne fiske der må man ha fiskekort.
Så du må til denne kjempebutikken.
For å få fiskekort måtte jeg vise førerkortet.
Kvinnen, som først så på meg som et vanlig menneske,
ba om førerkortet mitt.
På den tiden hadde ikke førerkortene i New York bilde.
Det var vanlig i vest, men vi hadde ikke det ennå.
Så jeg ga henne førerkortet. Hun så på det og så på meg og sa:
"Hva er dette? Har dere ikke bilder på førerkortene i Jøde York?"
Jeg ble sjokkert.
Jeg sa "nei".
Hun sa: "Hvorfor ikke?" "Fordi vi kan lese."
Jeg husker det godt.
Nå har vi bilder. Vi må ikke ha det, for vi kan fortsatt lese.
De seks raskeste sprinterne i verden gjør seg klare.
Owens, Amerika.
Borchmeyer, Tyskland.
Og Metcalfe fra Amerika.
Owens leder!
Strandberg og Borchmeyer kjemper. Osendarp utfordrer Wykoff.
Metcalfe kommer, men Owens vinner på 10,3.
De olympiske leker i 1936.
Jesse Owens vinner mange gullmedaljer, men Hitler nekter å ta ham
i hånden.
Når det gjelder afroamerikanere i dette landet,
har mange av gjennombruddene vi har fått, først kommet gjennom idrett.
Du går gjennom Jack Johnson, Joe Louis, Jackie Robinson, Muhammad Ali.
Verden ville ikke vært som i dag uten Muhammad Ali.
Han var mye større enn boksing.
Enig. Jeg elsker Muhammad Ali. Jeg så ham i The Garden.
Du har vært på en kamp!
-Men ikke… -Hvilken kamp?
-På den første Frazier… -Ja.
Var du på den første Ali-Frazier-kampen? En av de største noensinne?
Men du hater idrett?
-Ja. -Gi deg!
Jeg elsker Muhammad Ali.
Den der Frank Sinatra tok bilder? Hvorfor var du på den?
Jeg gikk med en jente som kjente Frank Sinatra.
Et intimt bekjentskap. Han ga henne billetten.
Hjalp hun ham da han tok bildene?
Hun hjalp ham ikke da, nei.
Hun var kjent for å hjelpe ham og ga meg billettene.
Jeg ville gå. Jeg elsker Muhammad Ali.
Du elsker Muhammad Ali, men ikke sport?
Jeg elsket ham som politisk figur.
Ja, men tungvektsmesterskapet ga ham plattformen…
Det var hans problem. Min interesse for ham…
Hvordan fikk han den plattformen?
Det var flaks at han var en god bokser.
God? Han var fantastisk.
Jeg tror deg.
Jeg satt der slik, og en fyr bak meg skrek til meg:
"Du fortjener ikke det setet!"
Du hater sport, men var på den største begivenheten
i idrettens historie, og med flotte seter.
Ja. Og klærne var fantastiske.
-Alle hadde kledd seg pent. -Alle.
For meg var det bedre enn noe moteshow nå for tiden.
Det var et fantastisk mote- og kulturarrangement.
Dessverre var det en kamp òg.
Noen spurte hvorfor jeg var på kampen. Jeg var der for klærne.
New York hadde fortsatt en stor hallikkultur da.
Det var halliker overalt. Og hallikbiler. Du vil ikke tro hvordan folk kledde seg.
Hallikene brukte store hatter og kom med 12 jenter på slep.
Nå går ikke det.
Det var ikke herlig, men det var interessant.
Jeg elsker Muhammad Ali, men jeg hater boksing.
Jeg hatet det. Tenk at det er lovlig.
Jeg krangler med folk om dette hele tiden.
Selv en Ali-kamp hvor det ikke var så mange slag
fordi han var en danser. Men jeg kan ikke tro det er lovlig.
Jeg kan ikke tro at det er lovlig
at mennesker slår hverandre som en idrett.
Jeg vet at folk elsker det.
Men vet du hva som er ulovlig? Hanekamp.
Hanekamp er to kyllinger som slåss. Vi spiser kyllinger!
Jeg spiser kyllinger. Noen gjør ikke det.
Vi spiser dem, men de kan ikke slåss mot hverandre. Det er for brutalt.
Jeg nektet å gå i et selskap for Leni Riefenstahl.
Ok? Da Leni Riefenstahl ga ut en bok som heter…
-Nuba. -Nubia.
-Nuba? -Nuba.
En fyr jeg kjente, som nå er død, holdt en liten middag for henne.
Det var 12 stykker, og mer enn 12 ville komme.
Jeg nektet. Han spurte: "Hva mener du?"
"Jeg går ikke på fest for Leni Riefenstahl. Ikke vær dum."
Han sa: "Fran, du må innrømme at hun er en flott kunstner."
"Jeg bryr meg ikke".
Jeg husker ikke navnet på filmen om olympiaden.
Olympia er bra.
Filmen ble vist uten lyd i SM-barer.
Hun hadde en stor fanskare blant en viss type folk i New York.
Fyren sa: "Er ikke den filmen flott? Hun er en god filmskaper."
"Ja", sa jeg.
"Å bruke talentet slik er det verste! Det ville vært bedre om hun sugde."
Tekst: Linda Hansen