‎UN SERIAL NETFLIX
‎NOUA PROPRIETATE A ANNEI SHAY
‎Stai acolo, Maria.
‎Dacă-i dai drumul, mor.
‎MARIA ‎PRIETENA ANNEI
‎Doamne, ușa…
‎E deschis. Intră.
‎Anna? Salut, băieți!
‎Ce faceți?
‎Lucrăm.
‎Casa arată minunat, Anna.
‎Și cealaltă era frumoasă, dar asta e…
‎frumoasă.
‎- Da. ‎- Mersi.
‎- Haide! ‎- Ce facem?
‎O să punem chestiile asta, care vor…
‎Ura, Kevin!
‎Eu le-am scăpat?
‎- Îmi pare rău. ‎- E în regulă.
‎Doamne!
‎- E un cristal adevărat? La naiba! ‎- Da, dar cumpărăm altele.
‎Doamne!
‎Toate cristalele s-au făcut praf.
‎M-am simțit foarte prost.
‎Cred că valorau mii de dolari. Și…
‎Trebuie să fie…
‎Doamne!
‎Nu-s bun de nimic.
‎Nu atinge asta.
‎Bine. Ești sigură?
‎- Da. ‎- La naiba!
‎- De ce ai făcut asta? ‎- Nu știu. Le tot scap.
‎Dacă aveți un candelabru sau ceva casant,
‎te sfătuiesc ‎să-l țineți pe Kevin la distanță.
‎A rămas ceva întreg?
‎- Da. Ura! ‎- Pot eu.
‎- Și acum? ‎- Acum…
‎Dumnezeule!
‎Haideți, aveți nevoie de mișcare.
‎Nu sunt dolofani.
‎Haideți.
‎- Ai folosit piscina? ‎- Nu.
‎Du-te, Apollo!
‎- Arrow. ‎- Înainte săreau.
‎Acum s-au lenevit.
‎La naiba. E rece?
‎E înghețată!
‎Ia un încălzitor!
‎De ce ai cumpărat casa asta?
‎Nu știu.
‎- Mi-a plăcut aleea de acces. ‎- Da.
‎Ți se potrivește.
‎- Da. ‎- Câte camere are?
‎Cinci.
‎Și în toate ții haine?
‎Cam da. La etaj.
‎M-am simțit bine la petrecerea ta.
‎- De ce? Glumesc. ‎- Fiindcă erau trufe.
‎Chipsurile cu trufe au fost excelente. ‎Am ras o tavă.
‎A venit și Christine, ‎dar a plecat devreme.
‎- Am văzut-o. ‎- Da.
‎- N-am avut locuri prestabilite. ‎- Am făcut-o intenționat.
‎Așa nu s-a putut plânge nimeni.
‎Au pus mese rotunde, ‎ca ale regelui Arthur.
‎Da.
‎Și tu ai stat la altă masă. ‎Asta a fost premeditat.
‎Hai aici.
‎Dă-mi-o!
‎E ciudat. Când ai apărut, ‎nu mi-am putut ține gura.
‎Am întrebat-o pe Cherie ‎dacă putem discuta. Leah ne-a spus totul.
‎Că Jessey mai are o familie.
‎Apoi am aflat că îl știa ‎pe Jessey când era căsătorit.
‎Am încercat să vorbesc cu Cherie. ‎Voiam doar să discutăm, dar n-am reușit.
‎Ne ignoră și cred că o face ‎pentru că e conștientă
‎că știm despre Jessey și Crystal.
‎Asta are legătură cu cultura asiatică, ‎cu păstrarea aparențelor.
‎- Pe tine de ce te interesează? ‎- Să fie sinceră. Nu-mi pasă, n-o judec.
‎Am încercat să vorbesc cu ea, ‎dar n-a vrut.
‎Nu răspunde.
‎Crede că mă înșel ‎sau nu vrea să abordeze subiectul.
‎Nu te amesteca. Nu te-ai învățat minte?
‎Să te întreb ceva. ‎Totul e bine în familie?
‎Sunt niște probleme în Singapore.
‎Dar nu are legătură cu familia mea.
‎Găsesc bârfele absolut diabolice.
‎Familia lui Kane are propriile probleme.
‎Lui tata i-e bine. Am abandonat afacerea ‎familiei acum 20 de ani.
‎Îmi amintesc. ‎Spuneai că tatăl și unchiul tău?
‎Am abandonat-o de mult.
‎Așa că, sincer,
‎nu știu cine se crede…
‎să vorbească despre alții.
‎N-are absolut nicio legătură ‎cu familia mea.
‎- Totul e bine? ‎- E minunat.
‎- Fără remușcări? ‎- Da.
‎- Bine. ‎- Tata nu mi-a spus nimic.
‎Ne e foarte bine.
‎De aceea spuneam că e ciudat. ‎E prima dată când am de-a face cu procese.
‎Orice familie trece prin momente dificile.
‎În cazul ăsta, ‎noi nu aveam niciun amestec.
‎Știi? Dar e greu, pentru că…
‎Mă întristează ce se întâmplă. ‎Dar nu pot să fac nimic.
‎Sincer, nu vreau ‎să mai vorbesc despre asta.
‎Vreau doar să…
‎închei capitolul și să uit de el.
‎De aceea e importat ‎s-o lași în pace pe Cherie.
‎Nu te saturi de bârfe?
‎- Nu sunt bârfe când există dovezi clare. ‎- Dar îmi spui mie.
‎Mi se pare greșit
‎să vorbești despre greutățile ‎prin care trece cineva.
‎Când începi să vorbești despre oameni…
‎atunci trebuie să te gândești serios
‎cum le va afecta asta psihicul, viața
‎și familia.
‎Oamenii fac ce fac cu un motiv, ‎iar tu nu-i poți judeca.
‎- Pune-te în locul lor. ‎- Sunt acolo. E nasol.
‎Fiindcă suntem prieteni de atâta timp,
‎nu știu dacă mai putem repara relația.
‎Aș vrea ca Cherie să știe ‎că nu vreau să rănesc pe nimeni.
‎Așa că o voi lăsa să respire
‎și, când va fi gata, ‎mi-ar plăcea să port o discuție cu ea.
‎Mâncăm ceva? Și vreau la cumpărături! ‎Îmi place mai mult.
‎- E bine la cumpărături. ‎- E mai plăcut decât asta.
‎A venit mașina!
‎Ce fac cu valiza?
‎Da, stai să cobor. Te ajut eu.
‎- Unde mergem? ‎- La Solvang.
‎De obicei nu fac excursii.
‎- Niciodată? ‎- Da.
‎- Asta e mult pentru tine. ‎- E foarte mult.
‎- Mă bucur că ești aici cu mine. ‎- Da, simte-te special.
‎- Mă simt. ‎- Fiindcă Kim nu merge în excursii.
‎Plec în excursie cu Kevin. ‎Oare în ce mă bag?
‎Urăsc excursiile.
‎Am emoții. ‎N-am mai stat așa de mult cu nimeni.
‎Singura ființă cu care am petrecut ‎multe ore este pisica mea.
‎- Știi să conduci? ‎- Da.
‎Să am încredere în tine?
‎Sigur. Am avut mașină ‎cu transmisie manuală.
‎Să am încredere ‎într-un skateboarder la volan?
‎Mașina asta e închiriată. ‎E asigurată. Ești pe mâini bune.
‎Bine.
‎Ești gata?
‎- Sunt gata. ‎- Bine.
‎Ai fost vreodată cu un coreean?
‎Era mult mai tăcut decât mine.
‎Ești cam vocală.
‎Sunt vocală?
‎- Dar nu e deranjant. ‎- Bine.
‎N-am mai fost la o întâlnire ca aceasta.
‎Cred că o excursie ‎în afara orașului cu Kim
‎ne va apropia mai mult.
‎E foarte departe.
‎Sau ne va îndepărta.
‎Am pregătit ceva special, ‎fiind prima ta excursie cu mașina.
‎Ai adus de ronțăit?
‎- Da. ‎- Serios?
‎- Crănțănele! ‎- Doamne!
‎- Popcornul e foarte bun. ‎- Ce drăguț!
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- Vrei? ‎- Deja mănânci? E pentru mai târziu.
‎- Păi, doar… ‎- Mănânci?
‎- Trebuie să conduc. ‎- Credeam că e pentru mine.
‎- Nu pentru tine. ‎- E pentru noi.
‎Dacă tu mănânci, mănânc și eu. Ce-i?
‎Nu ești singurul dolofan. Și eu sunt.
‎A fost amuzant.
‎- Bună! ‎- Kelly!
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Asemenea.
‎Abia așteptam să te văd azi.
‎Și eu.
‎Ce s-a mai întâmplat?
‎Am impresia că foarte multe.
‎Știi că m-am despărțit definitiv de Drew.
‎- Da. ‎- Încă mi-e foarte greu.
‎Dar știu că s-a terminat cu totul.
‎Nu mai e cale de întoarcere.
‎- Sunt mândră de tine. ‎- Mersi.
‎Ai trasat o graniță foarte clară.
‎Mi-a luat foarte mult timp.
‎Dar sigur simți o mare pierdere.
‎Am plâns singură în multe nopți deja.
‎Am suferit cu adevărat.
‎Nu doar din cauza lui sau a relației, ‎dar și a mea.
‎Sufăr după timpul pierdut.
‎Am rămas cu el atât de mult ‎în speranța că ar putea…
‎să fie omul care spunea că vrea să fie.
‎Și pentru ca noi…
‎să ne căsătorim și să avem copii.
‎Și asta a fost o mare dezamăgire.
‎E foarte dezamăgitor.
‎Acum trebuie s-o iau de la capăt. ‎Pentru că este…
‎Îmi spun mereu că am 35 de ani.
‎Am nevoie, ar trebui să fiu…
‎Mă așteptam să fiu căsătorită ‎și cu copii deja.
‎Când am început să ieșim împreună,
‎când îmi spunea că va întemeia ‎o familie cu mine,
‎nu mă gândeam că vom…
‎Sunt dezamăgită ‎și speriată s-o iau de la capăt.
‎E înfricoșător.
‎Tatăl meu a ales calea ușoară ‎când eram mică.
‎Tata ne-a părăsit pentru că așa a vrut. ‎Nu l-am învinovățit niciodată.
‎Până de curând, când mi-am spus: ‎„A fost slab.”
‎Nu voia să stea în SUA, să sufere cu noi ‎și să-și facă o viață nouă cu familia lui.
‎A ales să se întoarcă în China, ‎să trăiască liniștit.
‎Așa că și-a părăsit copilul și soția.
‎Ceea ce ai spus acum…
‎e foarte profund.
‎Da.
‎Acesta a miezul a ceea ce discutăm acum.
‎Asta e lecția ta de viață.
‎Să nu mai cauți scuze.
‎Da, le-am căutat scuze tuturor ‎de când mă știu.
‎Trecutul personal a fost frânt, ‎relația ta a fost frântă,
‎dar asta nu înseamnă că tu ești frântă.
‎Acum înveți să fii sinceră cu tine însăți.
‎Dacă nu reușești asta și continui ‎să le cauți scuze bărbaților din viața ta,
‎vei repeta greșelile.
‎De aceea vreau să-ți conștientizezi ‎sentimentele și corpul,
‎ca să nu repeți aceleași greșeli.
‎Da.
‎Dacă nu simți, nu te poți schimba.
‎Am căutat mereu relații ‎care să mă definească.
‎Acum vreau altceva.
‎În loc să-mi investesc toată energia,
‎timpul și sentimentele ‎pentru a ajuta pe altcineva,
‎mă voi ajuta pe mine, ‎privind spre interior, la problemele mele.
‎Voi încerca să fiu o versiune ‎mai bună a mea.
‎Dacă ai sentimente puternice, exprimă-le.
‎Chiar de-ar fi să-ți pui cenușă în cap
‎și să alergi pe străzi țipând.
‎Exprimă-ți sentimentele.
‎Văd lucrurile mai clar acum.
‎Știu că el nu e genul de om ‎cu care vreau să trăiesc.
‎Nu vreau mai am o relație
‎sau să reînnod o relație similară.
‎BUN VENIT ÎN SOLVANG!
‎Îmi place asta.
‎Nu, vezi că lovești…
‎- Ne-am oprit? ‎- Da.
‎Bun. Asta a fost.
‎A fost un drum lung.
‎Așa-i.
‎Ce frumos!
‎Chiar e frumos.
‎Mersi. E foarte drăguț.
‎Întâlnirea asta e foarte diferită
‎de cum procedez de obicei ‎la o primă întâlnire.
‎Mă dau peste cap să iasă bine
‎și nu aștept nici măcar un sărut ‎după aceea.
‎Deși ar fi frumos.
‎Să mergem mai întâi în camera ta.
‎Voi fi alături dacă ai nevoie de ceva. ‎Să te simți bine.
‎- Pe curând! ‎- Pa!
‎Vă rugăm să lăsați un mesaj ‎pentru trei, doi, trei…
‎Kane, ajutor.
‎Care-i treaba?
‎Tocmai am ajuns aici cu Kim.
‎Sunteți în Solvang? ‎Ce ați făcut în mașină?
‎A fost un drum lung.
‎Știu. Ea a dormit vreo oră.
‎Nu s-a simțit bine.
‎A spus că e prima ei excursie. Asta e…
‎E bine că face ceva ce vrei tu.
‎Așa e.
‎Mă gândesc că mergem în oraș să luăm cina.
‎- Kane? ‎- ‎Lăsați un mesaj…
‎Doamne!
‎Care e treaba? De ce mă sună? Nu înțeleg.
‎Și ea te sună? ‎Preia apelul în mod conferință.
‎Nu fac asta. O respect prea mult.
‎- Pot să te sun mai târziu? ‎-‎ Pa!
‎- Kane! ‎- ‎Stai așa.
‎Mă auzi?
‎- ‎Da. ‎- Unde ești?
‎În mașină. Acum m-a sunat Kevin. ‎De ce nu mă sunați împreună?
‎Și el te-a sunat?
‎M-a sunat pe FaceTime.
‎M-a adus în mijlocul pustietății. ‎Dacă pățesc ceva, nu știu…
‎Cum adică?
‎Nu știu, dar suntem în pustietate.
‎I-am spus: „Dintre toate locurile ‎unde mă puteai duce,
‎de ce suntem la naiba în praznic?”
‎Ai vrea să…? Cum e acolo?
‎Pare un oraș mișto. Mi-a arătat poze. ‎Dar nu știu.
‎E frumos, nu mă plâng, dar… nu știu.
‎N-ar trebui să am emoții, ‎dar n-am mai avut de mult o întâlnire
‎și multe pot merge prost
‎dacă n-ai stat niciodată cu omul ‎și stai deodată 24 de ore cu el.
‎Deja mă aștept la ce e mai rău, nu? ‎Asta nu-i bine.
‎Înțeleg. Nu te pripi.
‎Iar dacă nu te simți bine acolo, sună-mă.
‎Am putea să…
‎evident, să-ți trimitem un elicopter ‎sau un tren acolo, așa că…
‎Mi se pare minunat ‎că Kevin și Kim merg în Solvang.
‎Cred că Kim va descoperi ‎că le e mai bine ca prieteni.
‎Nu cred că el e pregătit momentan ‎pentru o relație serioasă.
‎Practic, Kevin e un gigolo.
‎Normal.
‎LOCUINȚA LUI KELLY MI LI ‎LÂNGĂ PARCUL HANCOCK
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Ce faci?
‎- Mă bucur să te cunosc. ‎- N-ai idee cât de bucuroasă sunt eu.
‎N-am putut dormi de nerăbdare.
‎Serios? Asta mă bucură ‎pentru că nici eu n-am dormit.
‎- Doamne! Ia loc. ‎- Da.
‎- Minunat. ‎- Mersi.
‎Va începe șantierul, ‎așa că va fi vraiște aici.
‎- Așa. ‎- Data viitoare va fi altfel.
‎- Bine. ‎- Nu știu la ce să mă aștept.
‎De curând am fost la terapeut.
‎A spus că trebuie să mai lucrez la…
‎încrederea de sine ‎și la conștientizarea corpului meu.
‎Să fiu prezentă în corpul meu. ‎Dar nu știu ce înseamnă asta.
‎Mi-a zis că am nevoie de ajutor.
‎De aceea te-am chemat. ‎Am emoții, dar mă și tem puțin.
‎Să-ți spun înainte ce fac eu.
‎Astfel vei scăpa probabil
‎de tensiune sau anxietate.
‎Bine.
‎Ceea ce fac eu
‎poate suna deplasat, dar sunt antrenor ‎de capacitare a încrederii de sine.
‎Ghidez oamenii pe drumul lor ‎care ține de feminitate
‎- …și sexualitate. ‎- Așa.
‎- Dar totul ține de puterea ta personală. ‎- Bun.
‎Vreau să-mi spui ‎cum îți vezi sexualitatea.
‎Ce vrei să îmbunătățești?
‎În primul rând, n-am mai avut parte ‎de acțiune de o veșnicie.
‎Inclusiv pe cont propriu?
‎Nu. Se pune și asta?
‎- Eu zic că da. ‎- Vibratorul face ore suplimentare.
‎Bun, asta e bine.
‎Partea bună e că nu trebuie ‎să-i dau spor la salariu.
‎Ești în bucătărie…
‎pe canapea, pe masă…
‎Dai cu aspiratorul…
‎Nici chiar așa, dar da.
‎Sigur, asta se înțelege de la sine.
‎Fiecare femeie ar trebui să aibă ‎un vibrator.
‎Ce vreau să facem ‎e să renunțăm la inhibiții.
‎Vreau să ne expunem la propriu anusul.
‎- Ai mai auzit asta? ‎- Niciodată.
‎Se cheamă expunerea perineului.
‎Este o practică tibetană antică.
‎Aceasta aduce ‎prana,
‎aduce energia soarelui care ne reglează ‎sexualitatea și ne face puternici.
‎Așa.
‎Prin urmare, hai să ne schimbăm în ceva
‎care ne acoperă corpul, ‎dar ne permite să stăm fără chiloți.
‎Bine.
‎Nu cred că la asta se referea dr. Bethany ‎când vorbea de conștientizare.
‎Dar anul acesta nu voi refuza experiențe, ‎așa că de ce nu?
‎Nu strică.
‎- Ești gata? ‎- Ce facem?
‎Acum ne vom da jos chiloții.
‎- Ne dăm jos lenjeria? ‎- Ridicăm anusul spre soare!
‎Dacă ne intră insecte în fund.
‎Nu cred că e cazul.
‎- Bine. ‎- O fac cu tine.
‎Deci ne vom simți ciudat împreună.
‎Bine, s-o facem.
‎- Ce facem? ‎- Te descurci bine.
‎Stăm întinse așa. Fă-te comodă.
‎Să lipim tălpile de pământ, ‎să îndoim genunchii.
‎Acum deschide calea soarelui, uite așa,
‎ca să-ți atingă părțile femeiești.
‎Îmi bronzez vaginul!
‎- Ce simți? ‎- N-am făcut asta niciodată.
‎- Nu cred c-o voi mai face. ‎- Așa-i că e demențial?
‎Hai să ridicăm picioarele așa.
‎Ne ridicăm la propriu fundul către cer.
‎- Facem așa? ‎- Da.
‎Simți cum soarele
‎îți încarcă trupul și te simți minunat?
‎- Simt căldură. Așa se încarcă? ‎- Da.
‎Asta e într-adevăr ‎o experiență memorabilă.
‎- Da. ‎- Numai la asta nu mă așteptam.
‎- Să mergem la oglindă. ‎- Bine.
‎Vreau să strigi ceva împreună cu mine.
‎Repetă după mine.
‎Gata? Inspiră.
‎Expiră.
‎Sunt sexy.
‎- Și vocea mea contează. ‎- Și vocea mea contează.
‎Bun.
‎Sunt vrednică.
‎Sunt frumoasă.
‎Sunt puternică în corpul meu.
‎Da.
‎Acum vom striga împreună ‎cât ne ține vocea.
‎- Gata? ‎- Care era prima?
‎Am încredere în mine. ‎Și vreau să-ți imaginezi cuvintele
‎venind direct din uter, din vagin.
‎- Din miezul feminității tale, da? ‎- Bine.
‎Unu…
‎doi, trei.
‎- Am încredere în mine! ‎- Am încredere în mine!
‎- Bun, din nou. La fel. ‎- Bine.
‎- Am încredere în mine! ‎- Am încredere în mine!
‎LIMITA ORAȘULUI SOLVANG
‎- Îți plac stridiile? ‎- Da.
‎Serios?
‎- E prea sofisticat? ‎- Puțin. Pentru tine.
‎- Pe bune? ‎- Glumesc.
‎Sus.
‎Mersi că m-ai adus. E frumos aici.
‎Ce bun e cu toate condimentele alea!
‎- Calmează-te! Ești bine? ‎- Îmi pare rău.
‎Le mănânc până nu mi le ia din față.
‎Uneori e haios să iei masa cu Kevin.
‎Ai impresia că se înfometează toată ziua.
‎Să știi că mai putem comanda.
‎E drăguț și trist în același timp.
‎- Nu vreau să-mi fac idei greșite… ‎- Ce e?
‎…dar ce…
‎îți dorești de la o relație?
‎Noua Kim își dorește seriozitate.
‎- Seriozitate? ‎- Da. Poți avea succes…
‎dar ce rost are asta ‎dacă omul nu e loial și sincer cu tine?
‎- Dar trebuie să aibă și simțul umorului. ‎- Corect.
‎Să fie drăguț.
‎Semănăm mult.
‎Îmi place oamenii calculați, ‎cu capul pe umeri, cu principii solide.
‎- Nu-ți pasă de cum arată? ‎- Îmi pasă, evident.
‎Ești foarte frumoasă.
‎Dar nu asta am remarcat la tine ‎prima dată.
‎Ce ai remarcat?
‎- Râsul. ‎- Ce? Râsul meu?
‎- Da. ‎- Ce-i cu el?
‎Îmi place.
‎Mai ales când ne-am cunoscut.
‎Am ales din prima să fim prieteni,
‎pentru că nu credeam ‎că ai fi interesată de unul ca mine.
‎Serios?
‎La ce tipi aveai la activ…
‎Într-o listă ar fi fost toți aceia, ‎iar la urmă… Kevin.
‎Și fosta mea prietenă era vietnameză.
‎Așa e.
‎Dar la final mi-a zis ‎că nu sunt de nasul ei.
‎Crezi că asta te-a afectat?
‎Vreau să fiu sprijin pentru cineva, ‎nu o povară.
‎Uneori nu e vorba de statut.
‎Nu tuturor femeilor le pasă de statut.
‎Important e cum te porți.
‎Nu uita că fiecare are alt drum în viață.
‎Da.
‎Kevin mi s-a părut mereu ‎că știe să comunice.
‎Între noi nu apar niciodată ‎pauze deranjante.
‎Există o atracție.
‎Râdem și ne simțim bine.
‎Cred că asta îmi place la relația noastră.
‎Apreciez că ai fost sincer cu mine.
‎Nu cunoșteam latura asta a ta.
‎Ai spus că vrei un bărbat sincer.
‎Da.
‎Vreau să fiu sincer cu tine ‎de aici înainte.
‎Mai e o latură de care ar trebui să știi.
‎Și anume…
‎că nu mai beau și că…
‎urmez un program în 12 pași.
‎Ca Alcoolicii Anonimi?
‎Așa ceva, da.
‎Mă duc zilnic la ședințe,
‎am un îndrumător…
‎Da.
‎Asta e de admirat, de fapt.
‎Faptul că încerci…
‎că ai depus efort…
‎Asta îmi place.
‎Le-am spus multor fete că nu mai beau.
‎Niciodată nu mi-e ușor.
‎Faptul că i-am spus asta lui Kim, ‎iar ea a zis
‎că respectă efortul meu
‎m-a făcut să mă simt bine, ‎fiindcă acum știu
‎că am evaluat-o corect.
‎E un om adevărat.
‎Cred că acesta e un semn clar ‎că avem o relație specială.
‎Vreau să știi că îmi doresc ‎să fiu mai angajat.
‎Cu adevărat.
‎Chiar vreau… Am s-o spun.
‎Ce crezi
‎de ideea de a-mi spune
‎ce pot face să te simți mai sigură
‎că voi lua lucrurile mai în serios?
‎Dă-mi telefonul tău.
‎Ce vrei să vezi?
‎- Rețelele sociale. ‎- Nu-l am.
‎- Unde e? ‎- E în mașină.
‎Pe bune, e în mașină.
‎- Ce coincidență! Telefonul e în mașină. ‎- Serios, o să ți-l dau.
‎- Vorbești serios? ‎- Da.
‎Când găsesc pe cineva, închid toate ușile.
‎Chiar și ușa din spate?
‎Nu pot promite asta, ‎îmi place ușa din spate.
‎REȘEDINȚA CHIU ‎PARCUL HANCOCK
‎Mulțumesc că ai venit. Ești japonez?
‎Da.
‎Vorbești japoneza?
‎Eu nu. Îmi pare rău.
‎Vin acum.
‎Pot să iau florile alea?
‎- Sunt din Provența. ‎- Serios?
‎Sunt culese din Provența, ‎deci au o semnificație simbolică.
‎Se numește floarea Papei sau așa ceva.
‎De fapt, îți mulțumesc ‎că mi-ai vorbit despre mama ta.
‎Asta e ceva neînsemnat ‎care să-ți amintească de ea…
‎Doamne! Ești un dulce.
‎Dumnezeule!
‎Poți să schimbi inițialele.
‎L-am întrebat de inițiale pe dr. Chiu.
‎E ceva la care să-ți întorci privirea ‎și rezistă o veșnicie.
‎- E foarte drăguț. ‎- Diamante veritabile.
‎Foarte drăguț.
‎Mama a murit acum un an.
‎Mi-aș dori să mai am o milisecundă cu ea.
‎Toate hainele, toți pantofii, ‎toate bijuteriile și mașinile mele…
‎Aș renunța la toate pentru mama.
‎Mă gândesc la asta în fiecare zi.
‎Când eram mică, ‎părinții mei erau mereu ocupați.
‎Cred că singura dată ‎când puteam să stau cu mama
‎era când făcea ‎mochi.
‎Kane a demonstrat că e un prieten bun
‎și m-a ajutat în momente de mare cumpănă.
‎Abia aștept să petrec timpul cu el.
‎De fapt, ‎mochi‎ e ceva sezonier.
‎În Japonia, se face la ocazii speciale.
‎Se consumă și de Anul Nou, ‎fiindcă e semn de bogăție.
‎Cu cât e mai mare ‎mochi, ‎cu atât mai mare e bogăția sau…?
‎- Dimensiunea nu contează. ‎- Uneori, da.
‎Să facem fiecare câte unul. ‎Tu, chef, ești arbitru.
‎Bine.
‎- Nu, chef. E un concurs. ‎- Poftim?
‎Ești gata?
‎Aur.
‎Cum?
‎- Asta da! ‎- De unde ai aur?
‎De unde l-ai scos?
‎Am o idee.
‎Așteaptă numai…
‎Îmi judeci ‎mochi‎-ul. Va fi minunat.
‎Uite, Christine. Seamănă cu un scrot.
‎Kane.
‎- Mușcă. Te învăț un truc. ‎- Distrugi tradiția…
‎E opera mea, stai așa.
‎O să-l botez.
‎- Nu, asta e… ‎- Stai. Ai terminat?
‎- E o interpretare modernă. ‎- Nu!
‎- Voi… ‎- Nu mă pun cu aia.
‎Ești gata, chef?
‎Ăsta e un ‎mochi‎ făcut cu iubire, ‎compasiune…
‎Compasiune?
‎Pare că-i vine să fugă.
‎Chef, ai spus că ‎mochi‎ sunt un simbol
‎al bogăției și prosperității.
‎Ai câștigat.
‎Așa că îți prezint…
‎cel mai strălucitor ‎mochi!
‎Ai câștigat.
‎- Bun. ‎- Îl iau acasă.
‎- Bună! ‎- Ele sunt prietenele mele Athena și June.
‎Le-am adus cu mine.
‎Ăsta e primul look.
‎Folosim film digital, ca de obicei?
‎Da.
‎Pe fotograful Yoshi ‎l-am cunoscut anul trecut.
‎Îmi place fiindcă e blând și amuzant.
‎Colaborăm foarte bine
‎și ne vin idei foarte bune. ‎Îmi place asta.
‎Minunat. Rămâi așa.
‎Mai sus. Așa.
‎E bine așa. Îmi place.
‎Încă câteva.
‎Frumos.
‎Mă duc să mă schimb. Anna trebuia deja ‎să ajungă, dar întârzie mereu.
‎Bună!
‎Ai ajuns, Anna.
‎Da, la timp.
‎Bună! Mă bucur să te văd.
‎- Bună, ce mai faci? ‎- Miroși bine. Mă bucur să te văd.
‎- Și eu, pe tine. ‎- El e fotograful meu preferat, Yoshi.
‎- Bucuros de cunoștință. ‎- Încântată.
‎- Ai nume japonez, Yoshi. ‎- Știu.
‎- Ești pe jumătate japonez? ‎- Da.
‎- Vorbești japoneza? ‎- Puțin.
‎Deci vorbești puțin.
‎Eu nu.
‎Te-am bulversat. Tu nu ești japoneză.
‎- Da. Eu știu doar… ‎- Noi suntem.
‎- Puțin. ‎- Jumătate.
‎Toți suntem așa.
‎Bine. Vrei să facem poze?
‎- Vreau să văd cum pozezi tu. ‎- Vreai să vezi?
‎Am făcut deja câteva în ținuta asta. ‎Mă duc să mă schimb.
‎Îmi place Jaime.
‎Avem multe în comun.
‎Spre deosebire de unii cunoscuți,
‎eu n-am nevoie să aud bârfe.
‎Și nici Jaime.
‎Ea nu se amestecă în toate prostiile.
‎Asta e o gură de aer proaspăt.
‎E ca și când aș cădea de pe…
‎Jaime, de ce faci asta?
‎Pentru conținut.
‎- Ce conținut? ‎- Nu știu.
‎Pentru Instagram.
‎- Instagram? ‎- Da.
‎Va trebui să te învăț.
‎Știu că tu…
‎- Tu ai… ‎- Sunt prea bătrână pentru asta.
‎- Nu poți fi prea bătrână pentru Insta. ‎- Ba da.
‎- Chiar și tata are cont. ‎- Sunt mai în vârstă ca tatăl tău.
‎Chiar sunt.
‎Ar trebui să te implici mai mult.
‎Ai o energie tinerească și plăcută. ‎Oamenilor le place asta.
‎Asta arată minunat.
‎Așa-i?
‎Da, aia, dar vreau niște poze și ca să…
‎Bine.
‎- Da. ‎- Asta e frumoasă.
‎Chiar e frumoasă.
‎Am o familie foarte sobră.
‎Fiecare își vede de treaba lui.
‎De aceea, mă bucur de prietenia cu Anna.
‎Și ei îi plac lucrurile nebunești ‎și spontane și aventurile.
‎E mama mea din LA, o versiune mai de gașcă ‎decât mama mea adevărată.
‎Așa.
‎Da.
‎Bun.
‎Îmi place asta.
‎Perfect.
‎Uite.
‎- Ar da bine ca ‎story‎ pe Insta. ‎- Exact.
‎- Arată-i cum se face. ‎- Bine.
‎Ca s-o pui pe Instagram, ‎du-te la aplicație,
‎dacă clic pe „postează”, ‎apoi apasă pe „selectare multiplă”.
‎Acum atinge-o pe aia.
‎Așa. Dă clic pe „următorul”.
‎Acum gândește-te la un mesaj.
‎Eu nu mă pricep la mesaj ‎și pun emoticoane.
‎Nu trebuie să pui texte lungi, ‎ca Christine sau Kane, cu citate profunde.
‎Oricum nu le citește nimeni.
‎Asta va apărea prima dată.
‎- Dar emoticoanele verzi cu extratereștri? ‎- Sau pun mai multe verzi la întâmplare.
‎Un avocado, de exemplu.
‎Poți să pui broasca.
‎Da.
‎Broasca. Și mai este un broccoli.
‎Apoi dai clic pe „distribuie” ‎și se publică.
‎- Gata? ‎- Aici?
‎- Da. ‎- Gata?
‎- Hai. ‎- Apasă.
‎Nu, apasă.
‎Nu vrea să…
‎Nu înțeleg.
‎S-a publicat.
‎- Ura! ‎- Am reușit!
‎251 de aprecieri.
‎Ce nebunie!
‎Da, e tare, nu?
‎E foarte distractiv!
‎Știu, e distractiv.
‎Cred că Jaime e dată naibii.
‎E genială, creativă, amuzantă.
‎Când o văd, uneori îmi amintește ‎de lucrurile pe care le-aș face.
‎Mă uit…
‎Cred că…
‎Era să… Doamne!
‎Ne despart câteva decenii…
‎La naiba!
‎…dar nu se simte.
‎- Doamne! ‎- Bine, am înțeles!
‎- Nu te mișca. ‎- Nu mă mișc.
‎Se mai întorc?
‎Sunt ca Muhammad Ali.
‎Uite-o pe Kim Lee.
‎Ce frig!
‎Îmi place asta!
‎Da.
‎N-am făcut asta niciodată.
‎E prima dată? Doamne, câte premiere azi!
‎Așa-i, azi mă inițiezi în multe.
‎Memorabil moment.
‎Stai, se topește.
‎Nu trebuie s-o lași prea jos.
‎Sărim în ajutor ‎cu un biscuite de graham salvator.
‎- Gata? Uite așa. ‎- Parcă ar fi un testicul lăsat.
‎Ce testicule ai văzut tu?
‎Mă simt atras de Kim ‎mai mult decât doar fizic.
‎Sincer să fiu, știu că e sexy,
‎dar nu m-a atras atât de tare fizic.
‎Pe măsură ce împărtășim ‎mai multe experiențe de viață,
‎se stabilește o legătură ca prin magie.
‎Așa!
‎E foarte gustos.
‎Păcat că n-am rezervat două nopți.
‎Nu-mi vine să cred că plecăm mâine.
‎Da, știu.
‎Am venit în SUA ‎cu puțin înainte să împlinesc trei ani.
‎- Mai ții minte? ‎- Da. Eram în brațele tatei.
‎Am intrat în casă pentru prima dată ‎și eram foarte speriat.
‎Te întrebai cine sunt acei oameni?
‎Nu cred că m-am întrebat asta, ci…
‎- Unde mergi? ‎- Da.
‎„Ce se va întâmpla mai departe?”
‎Cam peste o lună, ‎mama l-a născut pe fratele meu.
‎Da. El e alb.
‎E fiul ei biologic.
‎Nu mi-a reproșat niciodată ‎că sunt adoptat.
‎Asta e bine. Te consideră fratele lui bun.
‎Mulțumesc.
‎Poți să nu mai mănânci?
‎Ți-a rămas acolo puțin.
‎Acolo.
‎Ce limbă lungă ai!
‎Iisuse Hristoase.
‎- M-am simțit bine astă-seară. ‎- Da.
‎Nu mă așteptam să iasă așa.
‎- Te-aș fi dus înapoi. ‎- Dacă mă plictiseam și-ți ceream?
‎- Da, dacă voiai… ‎- Atunci, hai înapoi acum.
‎Nu, glumesc.
‎Da, m-ai surprins în seara asta.
‎Cred că și tu pe mine.
‎Nu ești doar…
‎Nu te consider doar un fustangiu.
‎- Asta ai crezut la început? ‎- Da.
‎Serios?
‎Da, dar nu credeam…
‎Da.
‎Subtitrarea: Linda Pricăjan