EN NETFLIX-SERIE
ANNA SHAYS NYA EGENDOM BEVERLY HILLS
Maria, stå på den.
Släpper du, dör jag.
ANNAS VÄN
Herregud, dörren.
Dörren är öppen. Öppna.
Anna? Hej på er.
-Vad gör ni? -Vi jobbar.
Wow, vad fint här är.
Ditt andra ställe var jättefint, men det här är
fint.
-Ja. -Tack.
-Kom igen. -Vad håller vi på med?
Vi ska sätta upp de här sakerna. Och de är…
-Bravo, Kevin! -Var det mitt fel?
-Jag är jätteledsen. -Det är lugnt.
Herregud!
-Är det äkta kristall? -Ja, men vi kan köpa en ny.
Herregud!
En massa kristallglas krossades mot golvet.
Jag fick jättedåligt samvete.
Det måste ha varit kristallglas för tusentals dollar. Bara…
Den måste vara…
Herregud.
Jag är till ingen nytta.
-Nej, rör den inte. -Säkert?
-Ja. -Fan!
-Varför gjorde du så? -Vet inte. Allt faller ner.
Om ni nånsin har en ljuskrona eller nåt som kan gå itu
är mitt bästa råd att hålla Kevin borta.
Var det nåt som höll?
-Jag har den. -Okej, bra!
-Och nu då? -Nu…
Herregud!
-Nu kör vi. Ni behöver röra på er. -De är inte knubbiga.
Kom.
-Har du använt poolen? -Nej.
Apollo, apport!
-Arrow. -Förr dök de allihop. Nu är de lata.
-Fan. Är det kallt? -Det är kallt som fan!
Köp en värmepump!
-Varför köpte du det här huset? -Jag vet inte.
-Jag såg det och gillade uppfarten. -Ja.
-Det passar dig. -Ja.
-Hur många sovrum finns det? -Fem.
-Använder du alla som garderob? -I stort sett, där uppe.
Jag hade jättekul på din fest.
-Varför? Jag skojar bara. -På grund av tryffeln.
Tryffelchipsen var jättegoda. Vi åt nog en hel bricka.
-Christine var där, men hon gick tidigt. -Ja.
Ja.
-Det fanns ingen bordsplacering. -Det var med flit.
På så vis kan ingen gnälla.
-Jag hade små runda bord som kung Artur. -Ja.
Och du satt vid det andra bordet. Det var din plats.
-Kom. -Ducante!
När du kom var jag tvungen att säga nåt. Jag bad Cherie att få prata om det.
Leah berättade för hela gänget att Jessey har en annan familj.
Sen fick vi veta att hon kände Jessey när han var gift.
Jag har försökt kontakta Cherie. Jag ville bara prata, men jag fick nobben.
Hon ignorerar oss, förmodligen för att hon inser
att vi vet om Jessey och Crystal.
Det beror mycket på den asiatiska kulturen där man vill rädda ansiktet.
Vad spelar det för roll för dig?
Var öppen med det. Jag bryr mig inte. Jag dömer ingen.
Jag försökte ta kontakt med henne, men hon ville inte.
Hon svarar inte.
Hon tycker att jag har fel, eller så vill hon inte prata om det.
Lägg dig inte i. Har du inte lärt dig det än?
Låt mig fråga dig nåt. Är allt bra med din familj?
Det pågår en del dramatik i Singapore.
Men det har inget med min familj att göra.
Jag tycker att skvaller är rent förfärligt.
Kanes familj har sina egna problem.
Pappa har det bra. Vi lämnade familjeföretaget för 20 år sen.
-Din pappa och din farbror, va? -Vi lämnade det för länge sen.
Så jag förstår verkligen inte hur han kan tycka sig ha rätten
att prata om andra.
Det här har inget med min familj att göra.
-Är allt bra? -Allt är bra.
-Du dömer inte, då? -Nej.
-Okej. -Min pappa sa inget till mig.
Vi har haft det jättebra.
Därför är det konstigt.
För första gången i mitt liv pågår det rättsprocesser.
Alla familjer går igenom olika saker i livet.
Och det här har inget med oss att göra.
Men det är jobbigt eftersom…
Det som pågår gör mig ledsen, men jag kan inte göra nåt åt det.
Jag vill verkligen inte prata om det mer. Jag vill bara…
Jag vill bara lägga det bakom mig.
Och därför ska du låta Cherie vara.
Tröttnar du inte på skvaller?
-Det är inte skvaller om det är sant. -Jo, du berättar det för mig.
Jag tycker det är fel
att prata om dåliga saker som händer i andras liv.
När man börjar prata om folk…
Då måste man verkligen tänka igenom hur det kommer att påverka dem,
deras liv och deras familj.
Det finns skäl till varför folk gör saker. Man ska inte döma dem.
-Tänk dig in i hennes sits. -Ja. Det är kasst.
Med tanke på hur mycket tid vi har tillbringat som vänner
vet jag inte om vi kan lappa ihop vår relation.
Jag vill att Cherie ska veta att jag inte tror hon hade onda avsikter.
Jag ger henne lite andrum,
och när hon känner sig redo vill jag gärna prata med henne.
Kan vi äta nåt? Jag vill shoppa. Shopping är roligare.
-Shopping är bra. -Ja, roligare än det här.
Din skjuts är här!
-Och mitt bagage? -Låt mig komma ut. Jag ordnar det.
-Vart ska vi? -Till Solvang.
Jag brukar aldrig åka på bilresor.
-Aldrig? -Aldrig nånsin.
-Så det här är stort för dig. -Jättestort.
-Jag är glad att du är här. -Du ska känna dig speciell.
-Jag känner mig jättespeciell. -Kim åker aldrig på bilresor.
Bilresan med Kevin får mig att undra vad jag gett mig in på.
Jag hatar bilresor.
Jag är nervös för jag har aldrig umgåtts så länge med nån.
Den enda som jag kan umgås så länge med är min katt.
-Kan du köra? -Ja.
-Borde jag låta dig köra? -Ja. Jag har kört med växelspak.
Borde jag låta nån som jämt åker skateboard köra bil?
Men jag hyr den här bilen. Den är försäkrad. Du är i trygga händer.
Okej.
Är du redo?
-Ja. -Då så!
Har du dejtat en korean?
Han var mycket tystare än jag.
-Du är rätt högljudd av dig. -Är jag?
-Inte störigt högljudd. -Okej.
Jag har aldrig fixat en sån här dejt.
Att lämna LA och åka på en bilresa med Kim kommer att föra oss närmare varann.
Det är långt dit.
Eller så fjärmas vi från varann.
Jag har ansträngt mig eftersom det är din första bilresa.
Har du snacks åt mig?
-Ja. -Är det sant?
-Jag har snacks! -Herregud!
-Popcornen är rätt goda. -Vad gulligt!
-Tack. -Det var så lite.
-Vill du ha? -Äter du nu? Vi ska ha dem sen.
-Bara… -Du äter!
Jag ska köra.
-Jag trodde att det var till mig! -Ja, till oss båda!
Om du äter tänker jag också göra det.
Vadå?
Du är inte den enda tjockisen. Jag slår dig.
Det var roligt.
-Hej! -Kelly!
-Härligt att se dig! -Detsamma.
-Jag har sett fram emot att ses. -Samma här.
Vad har hänt?
Det har hänt mycket.
Du vet ju att Drew och jag har gjort slut en gång för alla.
-Ja. -Men det är kämpigt.
Men jag vet att det är helt och hållet slut.
Nu finns det ingen återvändo.
Jag är stolt över dig för att du satt en väldigt tydlig gräns.
Det tog väldigt lång tid.
Men du måste känna en djup sorg.
Jag har gråtit många nätter för mig själv.
Jag har verkligen sörjt.
Inte bara honom eller vår relation, utan även mig själv.
Jag sörjer tiden jag förlorat.
Jag stannade så länge för att jag hoppades att han skulle…
…bli personen som han sa sig vilja bli. Och att vi skulle…
…gifta oss och skaffa barn. Det var också en stor besvikelse.
Det är en stor besvikelse.
Ja. Nu måste jag börja om från början. För det är…
Självklart har jag i bakhuvudet att jag är 35.
Jag trodde att jag skulle vara gift och ha barn nu.
När vi först blev ihop
pratade han om att bygga ett liv och en familj med mig.
Jag trodde inte att det var…
Jag är besviken och rädd för att börja om.
Det är läskigt.
Min pappa gjorde det lätt för sig när jag var barn.
Jag har alltid accepterat att pappa lämnade oss.
Jag har aldrig klandrat honom. Ända till nyligen då jag tänkte på det
och insåg att han var svag.
Han ville inte ha det kämpigt i USA och bygga upp ett nytt liv med oss.
Han ville återvända till Kina och leva ett bekvämt liv.
Så han lämnade sitt barn och sin fru.
Det du precis sa
är väldigt djupsinnigt.
Ja.
Det är kärnan i det vi pratar om.
Det som du måste lära dig av livet är att sluta urskulda andra.
Jag har urskuldat andra hela livet.
Ditt förflutna var trasigt
och din relation var trasig, men det betyder inte att du är trasig.
Så du måste lära dig att vara ärlig mot dig själv.
För om du inte kan vara det,
och om du fortsätter urskulda männen i ditt liv,
så upprepar du mönstret.
Du bör känna in dina känslor och din kropp mer,
så att du inte upprepar samma misstag.
Ja.
Om du inte kan känna, kan du inte förändras.
Förut har jag låtit relationer definiera vem jag är.
Nu vill jag testa nåt nytt.
I stället för att lägga all min energi, tid och känslor på att hjälpa nån annan
bör jag hjälpa mig själv och vända blicken mot mina egna problem.
Och försöka bli en bättre version av mig själv.
Om du har starka känslor ska du släppa ut dem.
Om du så måste sätta eld på håret och springa skrikande runt kvarteret.
Släpp fram dina känslor.
Jag är klarsyntare nu.
Jag vet att det inte är den sortens person jag vill vara med.
Och jag vill inte ha ett liknande förhållande igen.
VÄLKOMNA TILL SOLVANG
-Det här gillar jag. -Wow.
Nej! Du kör på…
-Har vi stannat? -Ja.
Bra. Okej.
Det var jättelångt.
Jag vet.
Vad fint här är.
Det är fint.
Tack. Det är jättefint.
Den här dejten är helt annorlunda än mina första dejter brukar vara.
Jag anstränger mig jättemycket
utan att ens förvänta mig en kyss efteråt.
Men det vore trevligt.
Okej, vi går till ditt rum först.
Jag är i rummet bredvid om du behöver nåt. Krya på dig.
-Vi ses! -Vi ses.
Lämna ett meddelande till 323…
Kane, hjälp mig!
Läget?
Jag och Kim är framme nu.
Är ni i Solvang? Vad gjorde ni i bilen? Det är långt att köra.
Jag vet. Hon sov i en timme. Hon mådde inte så bra.
Hon sa att det var hennes första bilresa.
-Schyst. Hon gör nåt du gillar. -Ja, jag vet.
Vi ska nog åka in till stan och äta middag.
-Kane? -Lämna ett meddel…
Herregud.
Vad är det som händer? Varför ringer hon mig?
Ringer hon dig med? Gör det till ett trepartssamtal.
Nej. Jag respekterar henne för mycket.
-Kan jag ringa dig senare? -Hej då.
-Kane! -Vänta lite.
Hör du mig?
-Ja. -Var är du?
I en bil. Kevin ringde nyss. Varför ringer ni mig inte ihop?
Ringde han dig med?
Han ringde mig på Facetime.
Han har kört ut mig på vischan. Om nåt händer mig vet jag inte…
Vad menar du?
Jag vet inte. Det känns som att vi är ute på vischan.
Jag sa: "Av alla ställen du kunde ha kört mig,
varför är vi ute på vischan?"
Vill du att jag ska… Hur är det där?
Stan såg schyst ut. Han visade bilder, men inte vet jag.
Visst är den fin, men…
Jag vet inte.
Jag borde inte vara så nervös, men jag har inte haft en dejt på länge.
Och mycket kan gå fel om man aldrig umgåtts med nån
och så ska man umgås ett helt dygn.
Jag tar ut det värsta i förskott. Inte bra.
Ta det lugnt och om du känner dig riktigt obekväm får du ringa mig.
Vi kan ordna en helikopter eller ett tåg därifrån, så…
Jag tycker det är jättebra att Kevin och Kim åker till Solvang.
Jag tror att Kim kommer inse att de passar bättre som vänner
för jag tror inte att han är redo att stadga sig.
Kevin är en manshora.
Givet!
KELLY MI LIS BOSTAD I NÄRHETEN AV HANCOCK PARK
Hej!
-Hej. -Hur är det?
-Så taggad på att träffas. -Du anar inte hur taggad jag är.
-Jag kunde inte sova i natt. -Skönt att höra för jag sov inte heller.
Jösses. Slå dig ner.
-Så vackert! -Tack.
Vi ska renovera, så hela rummet ska rivas ut.
Nästa gång är det annorlunda.
Jag vet inte vad jag ska förvänta mig.
Jag besökte min terapeut nyligen.
Hon sa att jag måste jobba mer
på mitt självförtroende, på att känna in min kropp
och på att vara närvarande i den. Jag vet inte vad det betyder.
Hon sa: "Du behöver helt klart hjälp."
Där kommer du in. Jag är taggad, men lite rädd.
Okej, om jag berättar vad jag gör först, så släpper nog nerverna lite.
Okej.
Det låter knäppt, men jag är coach inom sexuellt självförtroende och självmakt.
Och jag visar folk vägen till deras feminina, sexiga upplevelser.
-Det utgår från ens självmakt. -Okej.
Så jag vill veta hur du känner inför din sexualitet.
Vad vill du förbättra?
Först och främst har inget hänt på jättelänge.
Inte ens med dig själv?
Nej! Räknas det?
-Det tycker jag. -Min vibrator får jobba övertid.
-Det är bra. -Tur att övertiden inte kostar extra.
Du kör i köket, på soffan, på bordet…
-När du dammsuger… -Inte så pass, men ja.
Nej, men det är självklart för mig. Alla borde ha en vibrator. Alla kvinnor.
Okej, nu ska vi känna in oss själva.
Jag vill att vi bokstavligen ska sola våra rumphål.
-Har du hört talas om det? -Nej, aldrig.
Det kallas att sola perineum.
Det är faktiskt en uråldrig tibetansk sedvänja
som ger oss prana, eller energi, från solen
och gör att vi känner oss sexuellt stärkta.
Okej.
Nu ska vi byta om, så att du kan ta av byxorna utan att vara helt naken.
Okej, visst.
Tveksamt om det var det här dr Bethany menade med att känna in mig själv.
Men i år försöker jag säga ja till mer, så varför inte? Det kan inte skada.
-Är du beredd? -Hur gör vi?
Vi ska ta av oss byxorna.
-Underkläderna med? -Vi ska ha rumphålen mot solen!
-Tänk om vi får in kryp i rumpan? -Det tror jag inte.
-Okej. -Jag gör det med.
-Det blir konstigt för oss båda. -Okej, nu kör vi.
-Hur gör vi? -Du är jätteduktig.
Se till att du ligger bekvämt.
Sen sätter vi fötterna på marken och böjer knäna.
Du kan låta solen skina på dina kvinnliga delar.
Jag solar min vagina!
-Hur känns det? -Jag har aldrig gjort det!
-Jag lär inte göra om det, men okej. -Galet, va?
Nu lyfter vi upp benen så här.
Sen gör vi lyckliga barnet mot himlen.
-Är inte det så här? -Jo.
Känner du att solen laddar din kropp och ditt välmående?
-Jag känner mig varm. Laddas jag då? -Ja.
Det här är helt klart en minnesvärd upplevelse.
-Ja. -Det är bortom vad jag hade tänkt mig.
-Okej, nu går vi till spegeln. -Okej.
Nu vill jag att du skriker affirmationer med mig.
Upprepa efter mig.
Redo? Andas in.
Andas ut.
-Jag är sexig. -Jag är sexig.
-Och min röst är viktig. -Och min röst är viktig.
Bra. Jag är värdig.
Jag är värdig.
-Jag är vacker. -Jag är vacker.
-Jag är mäktig i min kropp. -Jag är mäktig i min kropp.
Ja!
Nu ska vi båda skrika så högt vi bara kan.
Redo?
-Och först? -Jag litar på mig själv.
Jag vill att du föreställer dig att orden kommer från din livmoder och din vagina.
-Från din kvinnliga mittpunkt. -Okej.
Ett,
två, tre.
Jag litar på mig själv!
-Bra. En gång till. -Okej.
Jag litar på mig själv!
-Äter du ostron? -Ja.
Gör du?
-För sofistikerat? -Lite, för dig.
Jag skojar.
Upp!
Tack för att du bjöd hit mig. Vad trevligt.
Vad gott med allt det där.
-Ta det lugnt! Allt bra? -Ursäkta.
Jag äter den innan han plockar bort den.
Det är helkul att äta med Kevin ibland. Som om han svultit hela dagen eller nåt.
Vi kan ju beställa mer.
Gulligt och sorgligt på samma gång.
Jag vill inte gå händelserna i förväg, men vad…
…vill du ha i ett förhållande?
Den nya Kim söker efter nån som är genuin.
-Genuin? -Ja, en person kan vara framgångsrik.
Men vad tjänar det till om personen inte är lojal eller ärlig?
Han måste vara rolig och ha humor.
-Visst. -Han måste vara söt.
Jag är lik dig.
Jag gillar personer som är jordnära, förnuftiga, har sunda värderingar…
-Kvittar utseendet? -Visst spelar det roll.
Du är jättevacker. Men det var inte det första jag lade märke till.
Vad var det?
-Skrattet. -Va? Mitt skratt?
-Varför då? -Jag gillar det.
Och när vi träffades riktade jag genast in mig på att bli vänner.
Jag trodde aldrig att du skulle vara intresserad av mig.
-Menar du det? -Killarna du dejtade…
Listan hade blivit bla, bla, bla och sen Kevin.
Mitt ex som också var vietnamesiska…
Vi var ihop, men mot slutet sa hon att jag inte var på hennes nivå.
Påverkade det dig?
Jag vill vara nåns klippa. Jag vill inte vara en sten som tynger nån.
Ibland är ens status oviktig.
Alla kvinnor bryr sig inte om status. Det viktiga är hur man uppför sig.
Du måste komma ihåg att allas resor ser olika ut.
Ja.
Jag har alltid tyckt att Kevin är bra på att kommunicera.
Kevin och jag har aldrig en tråkig stund ihop.
Det är ju uppenbart att vi har kemi. Vi skrattar och har kul.
Det är det jag uppskattar mellan oss.
Jag uppskattar att du öppnar dig.
Och jag kände inte till den andra sidan av dig.
-Du vill ju ha en kille som är ärlig. -Ja.
Och jag vill vara fullständigt ärlig mot dig från och med nu.
Det finns ännu en sida av mig som du borde känna till.
Och det är…
Jag är nykter och deltar i ett 12-stegsprogram.
-Som AA? -Precis.
Wow.
Jag går på möten varje dag, och jag har en mentor.
Ja.
Det är ju inspirerande
att du försöker och att du anstränger dig. Det gillar jag.
Jag har berättat för många tjejer att jag är nykter.
Det verkar aldrig bli lättare.
Det faktum att jag berättade det för Kim och hon sa att hon respekterar det…
Det kändes bra för nu inser att jag fått rätt intryck av henne.
Hon är en genuin person.
Det är ett tydligt tecken på att det här är nåt speciellt.
Jag vill bara att du ska veta att jag vill bruka större allvar.
Helt uppriktigt.
Jag skulle verkligen… Nu säger jag det bara.
Vad skulle du säga om att berätta för mig
vad jag kan göra för att du ska känna dig säkrare
på att jag skulle ta det här på större allvar?
-Visa din mobil. -Vad vill du se?
-Sociala medier. -Jag har den inte.
-Var är den? -I bilen. På riktigt ligger den i bilen.
-Vilket sammanträffande. -Det är sant. Du får se min mobil.
-Menar du verkligen det? -Ja.
När jag hittar nån stänger jag alla andra dörrar.
-Till och med bakdörren? -Det kan jag inte lova. Jag gillar den.
FAMILJEN CHIUS BOSTAD HANCOCK PARK
-Tack för att du kom. Är du japan? -Ja.
Pratar du japanska?
Ja.
Det gör inte jag. Ledsen.
Jag kommer!
Ska jag ta blommorna?
-De kommer från Provence. -Jaså?
De plockades i Provence, och den här har en symbolisk betydelse.
Den kallas Påvens blomma eller nåt sånt.
Jag är väldigt tacksam för att du berättade om din mamma,
och det här är nåt litet som ska påminna dig om din mamma.
Men jösses, vad gullig du är.
Men jösses!
Du kan ändra initialerna. Jag frågade dr Chiu om din mammas initialer.
Det är nåt som du kan titta på och som varar för evigt.
-Vad gulligt! -Äkta diamanter.
Vad gulligt!
Min mamma gick bort för ett år sen.
Jag önskar att jag kunde få en sekund eller en millisekund till med min mamma.
Alla mina kläder, skor, smycken och bilar… Jag skulle byta allt mot mamma.
Och det tänker jag på varenda dag.
Mina föräldrar hade fullt upp när jag var barn.
De enda tillfällena jag fick tillbringa med mamma
var när hon gjorde mochi.
Kane har visat sig vara en god vän
och han har hört av sig när det varit kämpigt.
Så jag ser fram emot att umgås med honom.
Mochi är faktiskt högtidsmat som äts vid speciella tillfällen i Japan.
De som äter det på nyår kommer bli rika.
Så ju större mochi, desto större rikedom? Eller…
-Storleken är inte viktig. -Jo, ibland.
-Du gör en och vi en. Sen får du bedöma. -Okej.
-Det här är en tävling. -Va?
Okej, är du klar?
-Guld. -Va?
-Ja, för fan. -Hur fick du guld?
Var fick du det ifrån?
Nu har jag en idé. Vänta du bara.
Min mochi ska bli bedömd. Den kommer att vara vacker.
Titta, Christine! Som en pung.
-Kane. -Ät. Jag lär dig ett trick.
Du förstör den japanska…
Det är mitt konstverk. Vänta. Det ska få ett namn.
-Nej, det är… -Är du klar?
-Det är en modern tolkning. -Nej!
-Jag ska… -Det kan jag inte slå.
Okej. Kocken, är du beredd?
Det här är en mochi gjord av kärlek, medkänsla…
Medkänsla?
Han undrar var dörren är.
Du sa att mochi är en symbol för rikedom och välstånd.
Du vinner. Fan också.
Jag presenterar här
den mest pimpade jävla mochin nånsin!
Där vann du.
-Okej. -Jag tar hem den.
Hej!
Det här är mina vänner Athena och June. Jag tog med dem.
Det här är första looken.
-Vi ska filma digitalt, som vanligt. -Ja.
Yoshi är en fotograf som jag träffade i fjol.
Och jag gillar honom eftersom han är jättesnäll och rolig.
Vi är bra på att samarbeta kring idéer
och spåna fram nåt häftigt, vilket jag gillar.
Galet. Precis så där!
Högre. Så där ja.
Precis så. Jag älskar det. Några till.
Och… Grymt!
Dags att byta om. Anna ska vara här, men hon är alltid sen.
Hej på er.
-Anna, du är här! -Ja, och i tid.
Hej! Kul att se dig. Det är…
-Hej. Hur är det? -Du luktar gott. Kul att se dig.
Kul att ses.
Det här är min favoritfotograf Yoshi.
-Trevligt att träffas. -Ja.
Du har ett japanskt namn. Yoshi.
-Är du halvjapan? -Ja.
-Pratar du japanska? -Lite.
Så du kan prata lite.
Men inte jag.
Jag förvirrar dig. Du är inte japan.
-Precis. -Det är alla vi.
-Lite. -Till hälften. Vi är alla halvjapaner.
Okej. Vill du ta några foton?
-Jag vill se på. -När jag blir fotad?
Jag borde byta om för jag har redan blivit fotad i det här.
Jaime är helkul.
Och vi har väldigt mycket gemensamt.
Till skillnad från vissa som vi känner behöver jag inte höra skvaller.
Detsamma gäller Jaime. Hon håller inte på med en massa skit.
Det är väldigt uppfriskande.
Den faller av min… Okej.
Jaime, varför gör du det här?
Som innehåll.
-Vadå för innehåll? -Jag vet inte.
Till exempel till Instagram.
-Instagram? -Ja.
-Hur då? -Jag får lära dig. Jag kan ju…
-Man måste… -Jag är för gammal.
-Man kan inte vara för gammal för det. -Jo.
-Till och med pappa har en profil. -Jag är äldre än honom.
Jag är äldre än honom.
Du borde satsa lite mer på det.
Du känns ung och kul, och det gillar folk, så…
Den ser fantastisk ut.
Eller hur?
Ja, och jag behöver lite bilder för att…
Okej då.
-Ja. -Den är cool.
Den är cool.
Min familj är rätt allvarligt lagd, och alla fokuserar på sitt eget.
Så jag är jätteglad över att ha blivit vän med Anna
som också älskar galna, spontana saker och äventyr.
Hon är min Los Angeles-mamma och en roligare version av min mamma.
Där.
Ja!
Wow!
Okej.
Underbart! Precis så.
Perfekt.
Kolla.
-Den vore fin som Instagram-händelse. -Ja, precis.
Visa henne hur man gör.
För att lägga upp den på Instagram går du till appen,
trycker på "inlägg" och sen "välj flera".
Och tryck där.
Så ja. Tryck på "nästa". Nu måste du komma på en bildtext.
Jag är dålig på bildtexter, så jag väljer några emojier.
Gör inte som Christine eller Kane och skriv långa texter
med djupsinniga citat för ingen läser dem.
Det är det första folk ser.
Vad sägs om utomjordingsemojier?
Ja, annars väljer jag bara olika gröna emojier.
Som en avokado eller en groda.
-Just ja. -Grodan. Och så har du lite broccoli.
Tryck på "dela", så läggs den upp.
-Är du redo? -Här?
Ja. Är du redo? Okej, tryck nu.
Hoppsan. Nej, tryck…
Den är inte…
-Hoppsan. -Jag förstår inte.
Okej, nu är den uppe.
-Ja! -Ja, vi klarade det.
251 gilla-markeringar.
-Vilken galen skit! -Ja, visst är det häftigt?
Det här är jättekul.
Jag vet. Det är kul.
Jag tycker att Jaime är så jävla fantastisk.
Hon är genial, kreativ och rolig.
Och när jag ser henne påminns jag ibland om mig själv.
Jag letar…
Jag tror kanske…
Jag nästan… Herrejösses!
Det skiljer flera årtionden mellan oss i ålder…
Fan!
…men det märks inte.
-Herregud! -Okej, nu så.
-Rör dig inte. -Nej då.
Kommer de tillbaka?
Jag faller som Muhammad Ali
Här har vi Kim Lee
Det är jättekallt.
-Åh, vad kul! -Ja.
Jag har aldrig nånsin gjort det här.
Aldrig nånsin? Så mycket nytt du testar i dag.
-Ja, du tog min oskuld på allt möjligt. -Väldigt minnesvärt.
-Den smälter. -Nej, du ska inte hålla den så lågt.
Vi har ett nödläge som kräver grahamskex.
-Beredd? -Den ser ut som en hängig pung.
Vad är det för pungar du ser?
Jag dras till mycket mer hos Kim än bara hennes yttre.
Visst är hon snygg, men jag har inte varit så dragen till hennes yttre.
Och i takt med att vi delar fler upplevelser här i livet
känns kontakten med henne magisk.
-Eller hur? -Det är jättegott.
Om jag ändå hade bokat två nätter.
-Tänk att vi åker härifrån i morgon. -Jag vet.
Strax innan jag skulle fylla tre kom jag till USA.
Minns du det?
Jag minns när pappa bar mig
när jag kom hem första gången och att jag var rädd.
Du undrade vilka de var.
Jag undrade nog inte vilka de var, utan…
-Utan vart du skulle? -Ja.
"Vad händer nu?"
Kort därefter födde mamma min bror. Ungefär en månad senare.
-Oj. -Ja. Han är vit. Deras biologiske son.
Han har aldrig sagt: "Du är adopterad."
Det är positivt. Du var helt enkelt en bror. Det är bra.
Tack.
Kan du sluta äta?
Du har lite på munnen. Där.
Du har en lång tunga. Herrejösses.
-Jag hade jättekul i kväll. -Ja.
Ärligt talat, så trodde jag inte att det skulle bli så här.
-Jag hade kört hem dig. -Om jag sagt att du var tråkig?
I så fall kan vi väl åka tillbaka nu.
Nej, jag skojar. Nej.
Du har definitivt överraskat mig i kväll.
Du har överraskat mig med.
Du är inte bara… Jag ser dig inte bara som nån som ligger runt.
-Trodde du det till en början? -Ja!
På allvar?
Ja, men jag trodde inte…
Ja.
Undertexter: Anna Johansson