СЕРІАЛ NETFLIX
НОВИЙ БУДИНОК АННИ ШЕЙ БЕВЕРЛІ ГІЛЛС
Маріє, стань на це.
Відпустиш — я помру.
МАРІЯ ПОДРУГА АННИ
Господи, двері…
-Паласко, відчинено. Відчинено. -Анно? Привіт, народе.
Що ти робиш?
Працюю.
Ого, це місце таке гарне, Анно.
Той будинок теж був гарним, але тут…
чудово.
-Так. -Дякую.
-Ходімо. -Що треба зробити?
Треба поставити ці штуки. І вони…
Ой, Кевіне!
Це я зробив?
-Мені дуже шкода. -Усе гаразд.
Боже мій!
-Це справжній кристал? Чорт! -Так. Купимо нові.
Боже!
Усі кристали просто розтрощилися.
Мені дуже шкода.
Мабуть, ті кристали коштували тисячі доларів. Просто…
Це має бути…
Боже.
Я взагалі не допоміг.
Ні, не чіпай це.
Гаразд, ти впевнена?
-Так. -Чорт!
-Навіщо ти це зробив? -Не знаю. Усе падає.
Якщо у вас є люстра чи щось ламке,
моя вам порада — тримайте Кевіна подалі.
Є щось ціле?
-Так. Добре, ура! -Тримаю!
-Що тепер? -Тепер…
Боже.
Ходімо. Вам потрібно займатися.
Вони не пухкі.
Ходімо.
-Ти вже була в басейні? -Ні.
Аполло, уперед!
-Ерроу. -Раніше вони пірнали.
Тепер вони такі ліниві. Чорт. Холодно?
Дуже холодно!
Купи обігрівач!
Чому ти купила цей будинок?
Не знаю.
-Побачила його, сподобався проїзд. -Так.
Це тобі пасує.
-Так. -Скільки спалень?
-П'ять. -І вони виконують функцію шафи?
Майже всі, нагорі.
Я чудово провів час на тій вечірці.
Так, чому? Я жартую.
Бо там були трюфелі.
Чипси з трюфелями були смачні. Ми з'їли дуже багато.
-Крістін була. Вона пішла раніше. -Бачила.
Так.
-Та не було нумерації місць. -Я зробила це навмисно.
Ніхто не міг поскаржитися.
У мене є круглі столи, як у короля Артура.
Так.
І ти сіла за інший стіл? Тож там було твоє місце.
Іди сюди.
Віддай!
Було кумедно, коли ти спускалася, а я хотів дещо сказати.
Я сказав Шері: «Можемо поговорити?» Лія поділилася з нами історією про те,
що в Джессі є інша родина.
А потім ми дізналися, вона знала Джессі, коли він був одружений.
Я намагався зв'язатися з Шері.
Я хотів лише поговорити, але у відповідь тиша.
Вона ігнорує нас, думаю, тому, що вона розуміє,
що ми знаємо про Джессі й Крістал.
Думаю, це пов'язано з азійською культурою репутації.
Тобі що з того?
Просто скажи прямо. Мені байдуже, я не засуджую.
Я намагався зв'язатися з нею, а вона не хоче.
Вона не відповідає.
Вона думає, що я помиляюся, або вона просто не хоче говорити.
Не лізь. Хіба ти не засвоїв урок?
Дозволь спитати. З твоєю сім'єю все гаразд?
Так, у Сінгапурі скандал.
Але це не стосується моєї сім'ї.
Я ненавиджу плітки.
У сім'ї Кейна свої проблеми.
З татом усе добре. Ми закрили бізнес 20 років тому.
Пам'ятаю, ти казав про тата й дядька?
Ми давно поїхали.
Тож я не знаю,
ким він себе вважає,
щоб говорити про людей.
Це зовсім не стосується моєї сім'ї.
-Усе добре? -Усе чудово.
-Без осуду? -Так.
-Гаразд. -Тато нічого не казав. Так, мій тато.
Усе було добре, тож так.
Тому я й кажу, це дивно.
Це перші в моєму житті судові позови.
Знаєш, у кожної сім'ї свої проблеми.
І в цьому випадку це нас не стосується.
Знаєш. Та це важко, бо…
сумно, що це відбувається, а я нічого не можу з цим вдіяти.
Я більше не хочу про це говорити,
і я просто хочу
закрити цю тему й рухатися далі.
Тому так важливо залишити Шері в спокої.
Тобі ще не набридли плітки?
Це не плітки, це факти.
Ти кажеш мені.
Думаю, що неправильно
говорити про те погане, що відбувається з людиною.
Коли починаєш говорити про людей…
тоді треба серйозно подумати
про те, що буде з ними,
з їхнім життям,
з їхніми сім'ями.
Є причина, чому люди роблять те, що роблять.
Не засуджуй нікого.
-Постав себе на їхнє місце. -Так. Це відстій.
Враховуючи, скільки часу ми дружимо,
не знаю, чи зможемо ми виправити це зараз.
Я просто хочу, щоб Шері знала,
що я не хочу когось образити.
Тож я дам їй спокій
і коли вона буде готова, я з радістю поговорю з нею.
Може, поїмо? Я хочу на шопінг, це весело.
-Шопінг — це добре. -Шопінг веселіший за це.
КІМ
Ваша машина прибула!
А мій багаж?
Так. Зараз вийду. Уже йду.
-Куди ми їдемо? -До Солвангу.
Зазвичай я взагалі не їжджу в поїздки.
-Ніколи? -Ніколи.
-То це дещо особливе для тебе. -Дуже особливе.
-Я радий, що ти зі мною. -Так, почувайся особливим.
-Так, я почуваюся особливим. -Кім взагалі не їздить у поїздки.
Їду в поїздку з Кевіном, у що я взагалі вплуталася?
Ненавиджу такі поїздки.
Я нервую, бо я ніколи не проводила стільки часу з кимось.
Так довго я можу терпіти тільки свого кота.
-Ти вмієш водити? -Так.
Тобі можна довіряти?
Так, я водив машину з механічною коробкою передач.
Я маю довіряти людині, яка щодня катається на скейті?
Я орендую цю машину.
Тут є страховка, ти в надійних руках.
Добре.
Готова?
-Готова. -Гаразд.
Ти зустрічалася з корейцем?
Він був тихішим за мене.
Ти доволі шумна.
Справді?
-Та не набридлива. -Гаразд.
Я ніколи не був на такому побаченні.
Думаю, виїзд з Лос-Анджелеса і поїздка з Кім
точно зблизять нас.
Це так далеко.
Або це розлучить нас.
Я зробив це для тебе, бо це твоя перша подорож.
Ти взяв снеки?
-Так. -Справді?
-Я взяв снеки! -Боже!
-Цей попкорн дуже смачний. -Це дуже мило.
-Дякую. -Будь ласка.
-Хочеш? -Ти вже їси? Це на потім.
-Ну… -Ти їси?
-Я за кермом. -Думала, ти купив це для мене.
-Не для себе. -Так, для нас!
Ну, оскільки ти їси, я теж поїм. Що?
Не тільки ти тут пухлий. Я пухліша за тебе.
Це було смішно.
-Привіт! -Келлі!
-Рада тебе бачити. -І я рада тебе бачити.
Я з нетерпінням чекала на зустріч.
Я теж.
Що нового?
Багато нового.
Ну, ти ж знаєш, що ми з Дрю розійшлися.
-Так. -Але все одно дуже важко.
Але я знаю, що це кінець.
Шляху назад уже немає.
-Я пишаюся тобою… -Дякую.
…бо ти провела чітку межу.
Це зайняло багато часу.
Та ти напевно гостро відчуваєш цю втрату.
Я вже багато ночей плачу.
Я дуже засмучена.
Не лише через нього чи наші стосунки, а й через себе.
Засмучена через втрачений час.
Я так довго з ним була, бо сподівалася, що він може…
стати тим, ким він хоче бути.
І що ми,
одружимося і заведемо дітей.
Це теж мене дуже розчарувало.
Це дуже розчаровує.
Так, бо я маю почати все спочатку.
Звісно, я думаю про це, мені 35.
Мені треба, я повинна,
я думала, що буду одружена й з дітьми.
Коли ми почали зустрічатися,
він говорив мені про наше спільне життя, про сім'ю.
Я не думала, що це було…
Я розчарована, мені страшно починати спочатку.
Це страшно.
Коли я була дитиною, мій тато обрав легкий шлях.
Тато просто пішов. Я ніколи його не звинувачувала.
Доки нещодавно я не подумала: «Ні, він був слабким».
Він не хотів бути в США, страждати з нами, і будувати нове життя зі своєю сім'єю.
Він хотів повернутися до Китаю і жити комфортним життям.
Тому він залишив свою дитину й дружину.
Те, що ти щойно сказала,
це дуже глибоко.
Так.
Це основа того, про що ми говоримо.
Це твій життєвий урок,
він допоможе припинити виправдовувати.
Я все життя виправдовувала людей, так.
Твою історію зруйнували, твої стосунки зруйнували,
та це не означає, що ти зламана.
Бачиш, ти вчишся бути чесною із собою.
Бо якщо ти не зможеш бути чесною з собою і постійно виправдовуватимеш чоловіків —
усе буде повторюватися.
Я хочу, щоб ти пізнала свої почуття і своє тіло,
щоб не повторювала ті самі помилки.
Так.
Нічого не відчуватимеш — не зможеш змінитися.
Раніше я завжди шукала стосунки, які визначали мене.
Я хочу зробити все інакше. І замість того, щоб витрачати всю енергію,
час, емоції, щоб допомогти комусь іншому,
я маю допомогти собі й зазирнути всередину,
глянути на свої проблеми.
І спробувати бути кращою версією себе.
Якщо в тебе сильні почуття, відпусти їх.
Навіть якщо доведеться підпалити волосся
і бігати по району з криками.
Знаєш, відпусти свої почуття.
Тепер я бачу все набагато чіткіше,
і я точно знаю, що це не та людина, з якою я хочу бути.
І я не хочу повертатися у ті стосунки
чи повертатися в подібні стосунки.
ВІТАЄМО В СОЛЬВАНГУ
Мені подобається.
Ого.
Ні! Ти врізаєшся…
-Зупинилися? -Так.
Добре. Ми впорались.
Це так далеко.
Я знаю.
Яка краса.
Гарно.
Дякую. Дуже мило.
Це побачення не схоже не те,
що я роблю з дівчатами на першому побаченні.
Зараз я докладаю багато зусиль
і не очікую навіть поцілунку після побачення.
Та це було б непогано.
Гаразд, спершу до твоєї кімнати.
Я буду поруч, якщо щось знадобиться, почувайся як вдома.
-Бувай. -Бувай.
Будь ласка, залиште повідомлення після…
Кейне, допоможи.
Як ти?
Чуваче, я зараз з Кім.
Ви в Солвангу? Що ви робили в машині?
Ви ж довго їхали.
Знаю. Вона спала десь годину.
Їй було трохи погано.
Це була наша перша подорож. Чуваче, це…
-Круто, що вона робить те, що ти б зробив. -Так, знаю.
Думаю, ми поїдемо в місто, повечеряємо.
-Кейн? -Залиште повідом…
Боже.
Що відбувається? Чому вона мені дзвонить? Не розумію.
Вона тобі теж дзвонить? Зроби груповий дзвінок.
Ні, я цього не робитиму. Я її поважаю.
-Стривай, подзвоню пізніше. -Бувай.
-Кейне! -Зачекай.
Ти мене чуєш?
-Так. -Де ти?
Я в машині. Кевін щойно дзвонив. Чому ви всі дзвоните мені?
Він теж тобі дзвонив?
Так, по відеозв'язку.
Ми в чорта в зубах. Якщо зі мною щось станеться, я не знаю…
-Що ти маєш на увазі? -Не знаю. Ми в чорта в зубах.
Я сказала: «З усіх місць, куди ми могли поїхати,
чому ти відвіз мене саме сюди?»
Так, хочеш, щоб я… Як тобі там?
Схоже, це класне місто. Він показував мені фото. Не знаю.
Ну, тут гарно, не зрозумій неправильно, але я не знаю.
Не варто так нервувати, але я давно не ходила на побачення,
і багато чого може піти не так
якщо ти ніколи з кимось не тусив, і раптом ти 24 години з цією людиною.
Я вже думаю про найгірше. Це погано.
Я розумію, не поспішай,
якщо тобі буде незручно, подзвони мені.
Ну, ми можемо,
забрати тебе звідти гелікоптером чи потягом, тому…
Гадаю, добре, що вони поїхали в Солванг.
Бо я думаю, що там Кім зрозуміє, що їм краще бути друзями,
бо я не думаю, що він готовий на щось серйозне.
По суті, Кевін — бабій.
Так.
БУДИНОК КЕЛЛІ МІ ЛІ ХЕНКОК ПАРК
Привіт!
-Привіт. -Як ти?
-Я дуже рада зустрічі з тобою. -Ти не уявляєш, як я рада.
Я вчора так зраділа, що не могла заснути.
Справді? Я рада, бо я теж не спала.
-Боже. Сідай. -Так.
-Як гарно. -Дякую.
Ми скоро почнемо ремонт, тут усе буде догори ногами.
-Гаразд. -Наступного разу все буде інакше.
-Гаразд. -Не знаю, чого чекати.
Я нещодавно була в психолога.
Вона сказала, що треба працювати
над самооцінкою і пізнавати своє тіло,
відчувати своє тіло, і я подумала: «Що це взагалі означає?»
Вона сказала: «Тобі потрібна допомога».
Тому ти тут. Я дуже схвильована й трохи налякана.
Гаразд, спочатку скажу, що роблю,
і, мабуть, це зніме напруження і трохи тебе заспокоїть.
Добре.
Бо те, що я роблю
звучить божевільно, та я секс-коуч і персональний коуч.
І я просто показую людям їхню жіночність
-та сексуальність. -Гаразд.
-Це залежить від твоєї особистої сили. -Гаразд.
Тому я хочу почути, як ти ставишся до своєї сексуальності.
Що ти хочеш покращити?
По-перше, у мене ще ніколи нічого не було.
Гаразд, у тому числі з собою?
О, ні. Це рахується?
-Рахується. -Вібратор працює понаднормово.
Гаразд. Це добре.
Добре, що не треба платити за понаднормові.
На кухні,
на дивані, на столі.
-Коли прибираєш. -Добре.
Не настільки часто, але так.
Ні, звісно, це зрозуміло.
У всіх має бути вібратор. У кожної жінки має бути вібратор.
Гаразд, я хочу, щоб ми пізнали свої тіла.
Я хочу, щоб наші анальні отвори буквально засмагли.
-Ти колись чула про таке? -Ні, не чула.
Це засмагання промежиною.
Насправді це тибетський східний стародавній досвід,
він приносить прану
й енергію сонця, регулює нашу сексуальність і дає почуватися сильними.
Гаразд.
Отже, гайда перевдягнемося в щось,
щоб можна було зняти штани й не бути повністю голими.
Гаразд.
Не певна, що д-р Бетані мала на увазі це, коли казала про пізнання себе.
Але цього року я всьому кажу «так», то чому б і ні?
Це не боляче.
-Ти готова? -Що ми робимо?
Тож ми знімемо штани.
-Знімати білизну? -Треба, щоб анальний отвір засмаг!
А якщо в дупу заповзуть жуки?
Навряд чи.
-Гаразд. -Я приєднаюся.
Будемо дивакуваті разом.
Гаразд, зробімо це.
-Що робити? -Ти молодець. Добре.
Тож поки ми тут лежимо, влаштовуйся зручніше.
Піднімемо ноги й зігнемо в колінах.
Ти можеш дозволити сонцю
осяяти свою жіночність.
Я засмагаю піхвою!
-Як відчуття? -Я ніколи такого не робила.
-Не думаю, що повторю, але добре. -Хіба не божевілля?
Нумо піднімемо ноги ось так.
Займімо позу щасливої дитини, ноги вверх.
-Ось так? -Так.
Відчуваєш як сонце
заряджає тіло й чудово почувається?
-Мені тепло. Тіло заряджається? -Так. Так.
Це безперечно незабутній досвід.
-Так. -Це перевершило мої очікування.
-Гаразд, ходімо до дзеркала. -Гаразд.
Я хочу, щоб ти прокричала кілька афірмацій зі мною.
Повторюй за мною.
Готова? Вдихни.
Видихни.
Я сексуальна.
І мій голос має значення.
-І мій голос має значення. -Добре.
Я гідна.
Я гарна.
Я сильна у своєму тілі.
Так.
Гаразд, тепер ми разом будемо голосно кричати.
-Гаразд, готова? -Яка перша фраза?
Я довіряю собі.
Я хочу, щоб ти справді уявила,
як ці слова йдуть з твоєї матки, з вагіни.
-З твого жіночого центру. -Гаразд.
Один,
два, три.
-Я довіряю собі! -Я довіряю собі!
-Знову. Те саме. -Гаразд.
-Я довіряю собі! -Я довіряю собі!
СОЛВАНГ МЕЖІ МІСТА
-Ти їси устриці? -Так.
Справді?
-Надто дорогі? -Для тебе.
-Справді? -Жартую.
Будьмо.
Дякую, що взяв мене, тут дуже гарно.
Це все дуже смачно.
-Заспокойся! Усе добре? -Вибач.
Хочу поїсти до того, як він у мене це забере.
Іноді так кумедно їсти з Кевіном.
Він ніби весь день голодує.
Знаєш, ми можемо замовити ще?
Це так мило й водночас сумно.
-Я нічого не хочу припускати… -Що?
…але чого
ти хочеш від стосунків?
Нова Кім шукає щось справжнє.
-Справжнє? -Так, ти можеш досягти успіху.
Але який сенс бути з людиною, яка не вірна й не чесна з тобою?
-Він має бути смішним, з почуттям гумору. -Добре, так.
Він має бути милим.
Я такий самий.
Мені подобаються приземлені, розумні, надійні люди, з хорошими цінностями…
-Зовнішність має значення? -Звісно, має.
Ти, очевидно, дуже вродлива.
Та це не перше, що я помітив.
Що ти помітив?
-Сміх. -Що? Мій сміх?
-Так. -А що з ним?
Обожнюю його.
Особливо, коли ми вперше зустрілися.
Я одразу почав дружити з тобою.
Бо не думав, що така, як ти, зацікавиться таким, як я.
Справді?
Судячи з хлопців, з якими ти зустрічалася,
у списку було б спочатку багато інших, а потім Кевін.
Моя колишня, також в'єтнамка, ми зустрічалися.
Точно.
-Потім вона сказала, що я їй не рівня. -Гадаєш, це вплинуло на тебе?
Я хочу бути підтримкою.
Я не хочу бути каменем, який тягне когось на дно.
Іноді справа не у твоєму статусі.
Не всіх жінок цікавить статус. Важливіше те, як ти поводишся.
Пам'ятай, що у всіх різний шлях.
Так.
Я завжди думала, що Кевін уміє чудово спілкуватися.
Нам з Кевіном ніколи не буває нудно,
очевидно, між нами є хімія.
Ми сміємося, нам весело.
Думаю, що це мені й подобається у наших стосунках.
Дякую, що ти
відкрився.
І я не знала про цю твою сторону.
Ти казала, що хочеш чесного хлопця?
Так.
І відтепер я хочу бути чесним з тобою.
Є ще одна річ, про яку ти маєш знати.
І це,
я не п'ю,
я у 12-тиступінчастій програмі.
Анонімних алкоголіків?
Так.
Ого.
Щодня ходжу на збори,
у мене є спонсор.
Так.
Це надихає.
Те, що ти намагаєшся,
що ти докладаєш зусиль,
я тільки за.
Я багатьом дівчатам на побаченнях казав, що я не п'ю.
Та легше не стає.
Те, що я сказав Кім, що я не п'ю, а вона сказала:
«Друже, я це поважаю».
Я відчув полегшення, бо тепер я розумію,
моє враження про Кім правильне,
вона дуже щира людина.
Думаю, це очевидна ознака того, що це щось особливе.
Хочу, щоб ти знала, я хочу чогось серйозного.
Справді.
Я справді… Я просто скажу прямо,
що ти думаєш
про те, щоб сказати мені,
що я можу зробити, щоб ти повірила в те, що я налаштований серйозно?
-Дай мені свій телефон. -Що ти хочеш побачити?
-Соцмережі. -Його немає.
-Де твій телефон? -У машині.
Серйозно, він у машині.
Який збіг, телефон у машині.
Я серйозно, я дам тобі телефон.
-Ти справді це зробиш? -Так.
Коли я когось знаходжу, я зачиняю всі двері.
Навіть задні двері?
Не обіцяю, мені подобаються задні двері.
РЕЗИДЕНЦІЯ ЧІУ ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Дякую, що прийшли. То ви японець?
Так.
Говорите японською?
А я ні. Вибачте.
Уже йду.
Можна взяти квіти?
-Вони з Провансу. -Справді?
Вони зібрані в Провансі, тож мають символічне значення.
-Це називається квітка Папи. -Ого.
Насправді я дуже вдячний, що ти розповіла мені про маму,
а це дрібниця, яка буде нагадувати тобі про неї.
Боже, це так мило.
Боже.
Ініціали можна змінити. Я спитав у д-р Чіу ініціали твоєї мами.
На це можна дивитися, і це назавжди.
-Це так мило. -Справжні діаманти.
Так мило.
Моя мама померла рік тому.
Хотіла б я провести ще одну секунду, ще мілісекунду з мамою.
Весь мій одяг, взуття, прикраси, машини,
я б обміняла це все на маму.
Я думаю про це щодня.
Батьки завжди були зайняті, коли я була дитиною.
Я мала єдину можливість побути з мамою,
коли вона готувала моті.
Кейн показав, що він хороший друг,
він простягнув руку допомоги в дуже скрутні часи.
Тож я дуже хочу провести час з ним.
Моті — сезонна страва.
У Японії її готують на свята.
Є люди, які їдять моті на Новий рік. Це приносить багатство.
Чим більший моті, тим більше багатства?
-Річ не в розмірі. -Іноді в розмірі.
Шефе, зробимо по одному моті, ви суддя.
Добре.
-Ні, шефе, це змагання. -Що?
Гаразд, ви готові?
Золото.
Що?
-О так. -Де ти взяв золото?
Де ти його взяв?
У мене є ідея.
Зачекай.
Судячи з моті, буде гарно.
Дивися, Крістін! Схоже на мошонку.
Кейне.
-Їж. Я навчу тебе трюку. -Ти знищуєш японську…
Це мій витвір, чекай.
Я дам йому ім'я.
-Ні, це… -Чекай, ти закінчила?
-Це сучасна інтерпретація. -Ні!
-Я збираюся… -Боже, я вже програв.
Гаразд, шефе, ви готові?
Це моті зроблені з любові,
співчуття…
Співчуття?
Він уже думає: «Де двері?»
Шефе, ви сказали, що моті —
символ багатства й процвітання.
Ти перемогла.
Представляю вам
найгламурніше моті!
Ти перемогла.
-Гаразд. -Я забираю це додому.
Привіт.
Це мої друзі, це Афіна й Джун.
Я взяла їх із собою.
Це перший образ.
Знімемо цифровий фільм, як завжди.
Так.
Йоші — фотограф, з яким я познайомилася минулого року.
І я люблю його, бо він добрий і смішний
і ми з ним добре працюємо над ідеями,
і придумуємо щось круте, я таке люблю.
Божевілля, ось так.
Вище, ось так.
Ось так, мені подобається.
Ще кілька.
Круто.
Іду переодягнуся. Так, Анна мала бути тут, але запізнюється.
Привіт.
Анно, ти тут.
Так, вчасно.
Привіт! Рада бачити.
-Як ти? -Ти так гарно пахнеш. Рада тебе бачити.
Рада бачити.
Це мій найкращий фотограф, Йоші.
-Дуже приємно. -Приємно.
-Це японське ім'я, Йоші. -Знаю.
НІКОЛА
-Наполовину? -Наполовину японець.
-Ти говориш японською? -Трохи.
Трохи говориш.
А я ні.
Я заплутала тебе, бо ти не японка.
-Знаю. Я знаю лише… -Ми японці.
-Трохи. -Наполовину.
-Ми всі наполовину. -Гаразд. Хочеш зробити фото?
-Я хочу подивитися. -Хочеш подивитися?
Я вже фотографувалася, треба переодягнутися для наступних фото.
Джеймі така весела.
У нас багато спільного.
На відміну від людей, яких ми знаємо, я не хочу чути плітки, і Джеймі теж.
Вона не грає в ці ігри.
Так освіжає.
Це падає… Гаразд.
Джеймі, навіщо ти це робиш?
Для контенту.
-Якого контенту? -Не знаю.
Для інстаграму.
-Для інстаграму? -Так.
-Як? -Я навчу тебе.
Ні, я знаю…
-Треба… -Я надто стара для цього.
-Ти не надто стара для інстаграму. -Так.
Навіть у мого тата він є.
Я старша за твого тата.
Думаю, тобі треба спробувати.
Бо в тебе молода, весела енергія. І люди таке люблять.
Це чудово.
Так?
Знаю, мені потрібні фото, щоб додати…
Гаразд, добре.
-Так. -Круто.
Чорт, це круто.
Моя сім'я досить серйозна,
і вони всі зайняті чимось своїм.
Тож я щаслива, що я подружилася з Анною,
яка любить божевільні, спонтанні речі та пригоди, як і я.
Вона наче моя мама у Лос-Анджелесі й веселіша версія моєї справжньої мами.
Ось так.
Так.
Овва.
Добре.
Гарно, ось так.
Чудово.
Заціни, так.
-Гарно для історії в інстаграмі. -Так, для історії.
-Покажи, як це зробити. -Гаразд.
Тепер, щоб виставити це в інстаграм зайди в додаток,
натисни «дописати»,
потім натисни «обрати кілька фото».
Тепер натисни на це.
Ось. Натискаєш «далі».
Тепер треба придумати підпис.
Я не вмію підписувати, тому ставлю емодзі.
Не варто бути, як Крістін чи Кейн, і вписувати довгі тексти
з глибокими цитатами, їх однаково ніхто не читає.
Це перше, що побачать люди.
Як щодо зелених інопланетян?
Так, або я поставлю купу зелених емодзі.
Ще авокадо.
Можна ще жабу.
Так.
Жаба. А ще броколі. Натисни «поділитися» і це опублікується.
-Готова? -Тут?
-Так. Готова, це… -Готові?
-Нумо. -Тисни.
Це не…
Ой.
Я не розумію.
Гаразд, опубліковано.
-Ура! -Так, ми це зробили!
Двісті п'ятдесят один лайк.
Божевілля!
Так, круто, правда?
Це так весело.
Знаю, це весело.
Я вважаю, що Джеймі неймовірна.
Вона геніальна, креативна,
весела.
І коли я бачу її, іноді вона нагадує мені
про те, що я б робила.
Я шукаю.
Думаю, може…
Я майже… Боже!
У нас велика різниця у віці…
Дідько!
…але це навіть непомітно.
-Боже! -Гаразд, я зрозуміла!
-Не рухайся. -Я не рухаюся.
Вони повернуться?
Я як Мухаммед Алі.
Ось і Кім Лі.
Так холодно.
О, це весело!
Так.
Я ще в життя такого не робила.
Ніколи? Це вперше? Cьогодні багато що вперше.
Так, багато перших разів.
Пам'ятний день.
Чекай, тане.
Не треба так низько ставити.
Чекай, у нас надзвичайна ситуація, крекери врятують.
-Готова? Ось так. -Схоже на обвислі яйця.
На чиї яйця ти дивишся?
Мій потяг до Кім — це дещо більше за фізичне.
Бо якщо чесно, я знаю, що вона гаряча,
та я не відчував фізичного потягу до неї.
І коли ми ділимося життєвим досвідом —
між нами ніби якийсь магічний зв'язок.
Так?
Дуже смачно.
Треба було бронювати дві ночі.
Не віриться, що ми завтра їдемо.
Так, знаю.
Я знаю.
До того, як мені виповнилося три роки, я приїхав до США.
Ти пам'ятаєш?
Я досі пам'ятаю те, як на руках тата,
я вперше прийшов до себе додому й злякався.
Ти подумав: «Хто ці люди?»
Я не думав про людей.
-Я… -Подумав, де ти?
Так.
Думав: «Що буде далі?»
Невдовзі після цього мама народила брата, десь через місяць.
-Овва. -Так, і він білий.
Він біологічний син.
Він ніколи не казав: «Тебе всиновили».
Це добре, що вони вважають тебе членом сім'ї. Це добре.
Дякую.
Можеш припинити їсти?
Ти трохи замастився.
Ось тут.
У тебе довгий язик.
Господи.
-Сьогодні було так весело. -Так.
Я чесно не думала, що все буде так.
-Я б тебе підвіз. -Якби я сказала: «Нудно. Вези мене назад»?
-Так, якби ти справді… -Тоді повернімося назад.
Ні, я жартую. Ні.
Так, сьогодні ти мене здивував.
Думаю, ти мене теж.
Ти не просто…
Я не думаю, що ти просто бабій.
-Ти спочатку так думала? -Так!
Справді?
Так, але я не думала…
Так.
Переклад субтитрів: Юрій Пасічник