СЕРІАЛ NETFLIX
Це круто. Тобі погано чи добре? Кава.
У тебе стрес? Утомився? Ти збуджений? Кава.
Стосунки? Ні, драма в стосунках? Коктейлі.
-Мені це подобається. -Це так кумедно.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Ти прийшов.
Звісно, я прийшов.
Як ти?
Чуваче, бачу в тебе нові цяцьки!
-Тобі подобаються? -Овва.
-У мене тут їх вісім видів. -Звідки це все?
Я тепер собі більше дозволяю.
Більше собі дозволяєш? Чому?
Вам розкажу, бо ви мої друзі. Але більше нікому.
Це настільки круто, що краще нікому казати.
Зараз покажу. Гаразд. Прочитайте це.
«Сяй яскраво, як…» Це діамант.
-З якої це пісні? -Сяй.
Якого виконавця?
«Сяй?»
-Хто… -Ван Гален.
Хто такий Ван… Боже!
-Ні. -«Парасолька».
-Ріанна. -«Лий по вінця».
-Так! -Ріанна. Так.
Я б з ним не відгадувала слова.
-Вона любить азійців? -Вона завжди любила азійців.
Тож до мене звернулися Ріанна й «Фенті», щоб повідомити,
що я можу стати обличчям «Фенті».
Стати обличчям?
«Фенті»!
Це дуже круто.
Нещодавно я отримав повідомлення від Поганої Дівчинки Рірі.
Для тих, хто не знає, Погана Дівчинка Рірі — це Ріанна.
Сам факт, що Ріанна може захотіти співпрацювати зі мною —
це просто неймовірно. Я хочу розказати своєму татові,
бо я завжди хотів вийти з тіні своїх батьків.
Це мій шлях до незалежності. Це може бути він.
Це може бути шанс на співпрацю з іншими людьми в майбутньому.
-Овва -Так, навіть не віриться.
Я був би одним із представників кампанії.
-Я спитав їх: «Чому я?» Так? -А й справді, чому ти?
-Мені теж цікаво. -Кевіне!
Мені досі цікаво. Я кажу: «Я з ботоксом, філерами».
А вони такі: «Кейне, ти нам потрібен, бо ти представник громади азійців.
Ріанна тебе любить».
Це так нереально. Я досі в це не вірю.
Я не знаю, що й сказати.
Ти маєш роботу, якої навіть я, як модель, не отримав.
Ти ще цього досягнеш. Я не модель.
У тому й річ. Ну, це…
Ти не мусиш бути моделлю. Я вважаю, суспільство дуже змінилося.
Коли я почав вести сторінку, я боявся. Я мав зайву вагу.
Я боявся виставляти фото. Було купа хейту: «Ти повний.
Чому на тобі "Гуччі", "Версаче"?»
Але зараз ти можеш займатись моделінгом і бути самим собою.
Як чудово. Мені треба стати обличчям чогось.
Обличчям
«Порнхабу».
Хай там як, це просто знесло мені дах, і я хотів поділитися цим з вами.
-Це зносить дах. Це круто. -Так.
Я понад десять років займався моделінгом.
Я переїхав до Нью-Йорка. Я працював з найбільшими агенціями.
Я зробив все, щоб стати успішною моделлю.
А тут приходить цей хлопець, і пальцем не кивнувши,
отримує кампанію «Фенті».
Ну, типу, Ріанно, агов. А ти мій інстаграм не бачила?
Я цього не розумію. Це несправедливо.
Ми маємо радіти одне за одного.
Нізащо.
-До зустрічі, друзі. -Що?
Він розлючений.
Через що?
Не берімо близько до серця. Нехай заспокоїться.
Вітаю!
-Привіт. -Привіт.
-А ось і Велика Птаха. -Я дійсно Велика Птаха.
Мені це подобається.
-Ти тут уже була? -Ні, але я потрапила в рай.
Це мій улюблений магазин.
Більшість часу я проводжу у двох місцях: тут і в «Еревоні».
-Можна роздивитися? -Авжеж.
У мене очі розбігаються.
Так!
-Ти б таке вдягла, чи не так? -Цілком.
Я можу вдягти під неї трусики?
Треба підібрати правильну білизну.
-Це так мило. -Гадаю, з цим буде мило.
-Так. Я приміряю. -Джеймі, ти маєш її вдягнути.
Боже, Джеймі, ти така мила!
Вона не налазить.
Це міг би бути твій костюм на Гелловін.
Я не так сильно стежу за високою модою,
але, схоже, Велика Птаха — тренд цього року.
Вибачте.
Я чула, що ти часто тусуєшся з Анною.
Так. Нам весело разом.
Ми ходили по магазинах. Ми фотографувалися. Ми фарбували волосся.
Ми робили багато цікавого.
-Ти брешеш? -Та ні. Я ніколи не брешу.
Анна Шей? Так, вона мене лякає.
Що? У неї помпа для пеніса в душі!
Як ви знайшли секс-іграшку?
Це Гай!
Кім, не лазь по чужих будинках.
-Він пішов у твою ванну. -Не звинувачуй його.
Я не звинувачую!
Здається, хоч я й попросила в неї вибачення за ту помпу для пеніса,
вона досі тримає на мене образу.
Вона буквально вичавила з мене всі соки, усю мою енергію.
Вона була… Не знаю, у неї негативна енергетика.
-Гадаєш, Анна — зло? -Так.
Думаю, у кожній людині є трохи зла.
Вона промила тобі мізки. Що вона з тобою зробила?
-Що? -Що?
Анна така класна. Вона дуже хороша подруга.
І всі, хто думають інакше,
неправильно її сприймають.
Може, Кім проводить надто багато часу з Крістін.
Єдине, що я бачу в Анні, це те, що вона справжня.
Так. Гадаю, вам просто треба зустрітися віч-на-віч.
-Сказати все, як є. -Точно.
Чи це буде щось добре, чи погане.
-Чи що завгодно. -Так.
ОСОБНЯК ЧІУ ЛОС-АНДЖЕЛЕС
-Привіт, Крістін. -Привіт.
Твій наряд — перлина.
-Заходь. -Ти така гарна.
-Привіт, як ти? -Добре, а ти?
-Чудово. -Капці?
-Гаразд. -Яке гарне взуття.
Дякую. Я хотів вдягти все синє сьогодні.
-Ти хотів по-простому. -Так.
Хай думають.
-Який це дизайнер? -Я сьогодні запросто вдягнувся.
-Ні, мені просто холодно. -Тобі холодно?
У мене є для тебе веганські ласощі та веганські напої.
Дякую.
Дякую, що згадала, що я веган.
Я знаю.
-Іноді я пам'ятаю, іноді забуваю. -Іноді ні.
Кейн справді змішав мене з брудом.
Якщо нам з Кейном треба дещо владнати, я готова.
І якщо я зробила щось, що я можу виправити чи за що я маю попросити вибачення,
я готова.
А якщо він пліткує і наговорює на мене за моєю спиною задля розваги,
то він повинен це визнати.
Але мені не потрібен цей негатив у моєму житті.
-По-перше, як у тебе справи? -Усе чудово.
-Справді? -Усе гаразд.
Я весь у роботі.
Я вирішую всякі справи з моєю нерухомістю, моїми будинками.
Зосередився на роботі.
-Чудово. -Так.
Тож я зосередився на роботі, і якось так.
Чудово.
Ти знаєш, я думала, ми гарно поговорили на тижні моди в Лос-Анджелесі.
Я був радий тим, як ми все вияснили. Так.
Я думала, ми домовилися, що ти припиниш говорити про мене іншим людям.
Тож тією розмовою з Джеймі
ти лише підлив масла у вогонь. Це ще більше роздуває ситуацію.
Вона сказала, що цього не казала. І я такий: «Це тепер ваша справа».
Ти хочеш поговорити про це з Анною?
Звісно, я говорила з Анною. За іронією долі, одне
і єдине, на чому наші думки зійшлися —
те, що це ти до всього причетний.
Це якась дрібничка, тож, може, ми просто марно роздуваємо це все.
Це й не треба було роздувати.
-І хто ж роздув? -Я нічого не роздував.
От, що ми маємо: Джеймі тепер причетна.
Анна розлючена. Так? Не без причини. Я це розумію.
І на додачу — Мімі.
-Усе було добре… -Не знав, що у вас конфлікт з Мімі.
Я теж не знала, поки ти не втрутився.
Я б хотіла дізнатися, що сталося на вашому обіді з Мімі,
бо тиждень до того вона мене запросила, і я сказала, що не зможу,
бо мала забрати Бейбі Джі.
-Я подумала… -Я цього не знав.
-Ти її не підбурював? -Навіщо мені її підбурювати?
Я ж казала, що маю забрати Бейбі Джі з садочка.
Гаразд. Бувай. Яка брехуха. Ти їй віриш?
Я не вірю їй, якщо чесно.
Як подруга вона не підтримує мене. Думаю, тебе теж не підтримує.
Після твого обіду з нею все змінилося.
На майбутнє попрошу тебе…
-ні з ким мене не обговорювати. Прошу. -Гаразд.
Може, тобі варто спрямувати свої сили і хороші наміри на нерухомість.
Моя мантра по життю — завжди
бажати найкращого людині, щоб її життя було таким щасливим,
таким насиченим і активним, що у неї не було б часу лізти у твоє.
Але і моє терпіння не вічне.
І що тепер?
Мені треба бути обережнішою з тим, що я кажу тобі
й ніколи не втрачати пильність.
Ми не мусимо бути кращими друзями.
Ми не мусимо взагалі бути друзями.
Але ми дорослі, і ми маємо вміти вести бесіду по-дорослому,
не зневажаючи людей.
Звісно. Я тебе зрозумів.
АПАРТАМЕНТИ КЕЙНА ЗАХІДНИЙ ГОЛЛІВУД
ЖЕНЬШЕНЕВИЙ ЧАЙ ЗІРКА ІНДІЇ
-Привіт. -Привіт.
-Як ти?
У тебе гарний вигляд.
-Я схудла? -Ти не змінилася.
Не змінилася? Я так багато займалася.
Я не брехун як дехто.
Як хто? Кого ти тепер паплюжиш?
Я не паплюжу! Вип'ємо чаю.
Ти вже смакувала чайний пакетик?
Звучить непристойно.
-Смакувала чайний пакетик? -Я не знаю, що це.
-Ти знаєш! -Це щось непристойне.
Ні.
-Кейне, я така невинна. -Ні.
-Подивись, яка я невинна. -Годі брехати.
-Я не розумію, про що ти. -Це твій перший раз?
Я зустрівся з Крістін.
Навіщо?
Пам'ятаєш, вона сказала, що Анна хоче покінчити з нею?
-І я розпитував. Я такий: «Хто це сказав?» -Так.
Вона сказала Анні, що це я це всім розказую.
Вона звинувачує мене у всій цій ситуації.
Вона звинувачує мене у всьому. Ти бачила, що сталося тоді в Мімі.
Так. Що це було?
Вона мене, бляха, і в цьому звинуватила!
-Не нервуй. Воно того не варте. -Я не нервую. Знаєш чому?
Я не хочу… Я не маю часу на виправдовування і пояснення.
Навіть ця розмова коту під хвіст.
Ці десять хвилин були коту під хвіст.
-А як щодо до мене? -Вибач, що марную твій час.
-Хочеш у Мексику? -Серйозно?
-Я це організую. -Боже.
Поїхали, бо мені погано.
-Не жартуй. -Я не жартую.
Я маю відпочити.
Я змарнував 20 хвилин твого життя на пояснення цієї дурниці.
-Ти змарнував. -Я не п'ю, але візьму текілу.
Я вип'ю текіли.
-Дзвони кому треба. Поїхали. -До біса цей чай.
-Що ми вдягнемо? -Нічого. Це Мексика.
Я не буду гола біля тебе.
МАЄТОК АННИ ШЕЙ БЕВЕРЛІ ГІЛЛС
Узути підбори і йти в гори.
Не найкраща ідея.
-Вітаю. -Слухаю.
-Я до Анни. -Ваше ім'я?
Кім Лі.
Гаразд, зачекайте.
Як ми знаємо, раніше у нас з Анною було багато конфліктів, але почувши від Джеймі,
що вона класна, я така: «Так і є».
Бо я проводила час з Анною ще раніше, ніж Джеймі.
Я подумала, що прийду й швиденько помирюся з нею.
Тож тримаю кулачки, щоб сьогодні все пройшло добре.
Дукаті. Дукаті зайнятий.
Ну ж бо, дідусю!
Привіт, Кім.
-Привіт, Анно. -Як ти?
-Вітаю. -Раді зустрічі.
Взаємно. Рада зустрічі.
То що в тебе нового?
Знаєш, багато нового, але я…
Ще при нашій першій зустрічі
я побачила в тобі щось…
що мені дуже сподобалося. Тому вся ця ситуація з помпою для пеніса,
хоч я і не раз просила вибачення,
мені здається, ти все одно трохи сердишся.
Усе одно не втрачала пильність.
Тому сьогодні я захотіла прийти і попросити вибачення ще раз.
Ще раз?
Так. Ну справді. Чесно спитати тебе, чи ми можемо забути про це, розумієш?
Думаєш, людям мого віку не чхати на помпу для пеніса,
піхви, водяну помпу чи будь-яку іншу?
-Ні. -Я так і думала.
Але що було б, якби вона когось зачепила?
Подумай. Якби вона когось зачепила у моєму домі.
-Так. Я про це не думала. -Подумай.
Тобто
ти мені пробачаєш?
-Навіть і не було що пробачати. -Справді?
-Будь собою. -Ні, це і є я.
Тому я і прийшла сюди сама, без охорони.
Анно.
-Що? -Нащо тобі стільки охоронців?
Уяви, скільки їх було в мого тата.
У моєї мами, у моїх братів.
Виходить ти з самого дитинства, усе своє життя під охороною.
-Так. -Це божевілля.
Щоразу, коли я приходжу до Анни додому, там завжди охоронці.
Ну дуже багато охоронців.
Я така: «Анно, а як щодо охорони в туалеті?»
Ні, я жартую. Але справді, у неї охорона на кожному довбаному кроці.
Це дзвіночок до серйозних проблем з довірою.
Вона нікому не довіряє.
Твої батьки наймали для тебе охорону, бо боялися,
що тебе викрадуть, чи що?
Так.
Це божевілля.
Мій батько сильно охороняв мене в юності.
Я пам'ятаю, як колись з'явилася страшна новина, що Петті Герст,
доньку Рендольфа Герста, викрали,
і я дізналася, що діти…
які походять з заможних сімей, наче автоматично стають мішенями.
Викрадення, вимагання. Тож після смерті мого батька
я постійно мала охорону.
Звучить жахливо, але так, це правда.
То ти маєш охорону все своє життя?
Це дуже нагнітало. Обернешся — вони тут.
Тож ми придумали, як можна втекти від них.
Якось це сталося. Ми хотіли їх позбутися.
Тож ми пішли в клуб. Знаєш, ці клуби по всій Японії?
Дуже весело.
Ну й у ваннах були вікна.
-Ви вислизали з клубів через вікно? -Так.
Що?
-Вибач. -Ішли додому.
Мій тато дізнавався, що ми були без охорони, а потім — гаплик.
-Не нам, а їм. -То це в них були неприємності?
-Не у вас. -Аякже. Вони нас загубили.
Боже мій. Через вас ваших охоронців звільнили.
-Нам треба спробувати вислизнути. -Хочеш вислизнути?
-Так. -Освіжити мої спогади?
-Гаразд. -Чому ні?
-Ти казала, що живемо раз. -Навчити тебе?
-Добре. -Навчи мене жити.
Як ми це зробимо? Він ні разу не кліпнув.
Дідько, він там.
-Він там. -Він нічогенький. Він такий гарячий.
-Що? -Ти робиш це навмисно?
-Наймаєш гарних охоронців? -Мушу.
Ти мусиш. Вони ж постійно поруч.
-Тож має бути гарний краєвид. -Так.
Він досі дивиться на мене.
Гаразд. Тобі доведеться відвернути увагу.
-Добре. Я піду з ним поговорю, а ви йдіть? -Так.
Накричи на нього.
-Покажеш мені звіт? -Так, пані.
Дайте мені…
Зараз я мушу мати охоронців, але я люблю свою свободу, особистий простір.
Тож коли Кім запропонувала втекти від них…
я була дуже рада втекти від них.
Охорона на вході.
-Так. -Через це вікно?
-Так. -Зробити так?
-Як ми… -Анно!
-Готова? -Я допоможу.
Точно, гарна ідея.
Я надто важка.
-Чекай. Кім, я важу більше за тебе. -Тримаю. Я сильна.
Кім, легше. Що ти робиш?
Допомагаю тобі.
Боже, я ніколи не лізла через це вікно.
А цей хлопець, ти…
-Стрибай за мною. -Тобто «стрибай»? Я на підборах.
-Я злізу перша. -Що?
Я іду перша.
-Якщо ти злізеш, хто мене дістане? -Я.
Анно. Боже, Анно!
Гаразд.
Не думаю, що я коли-небудь вилазила через вікно.
Але водночас це так цікаво, і я в захваті від цього.
Так, це та Анна, яку я обожнюю.
-Ти вже таке робила. -Раз чи два, але ти маєш…
Трясця.
А є вода?
Так, сонечко. Ходімо, хлопці. Агов?
Ходімо зі мною, будь ласка, туди. Хлопці.
Слухайте.
Анна пішла подрімати.
У ліжечко.
-Вона нагорі? -Так.
Дякую. Ти мене підвезеш.
-Так, я тебе підвезу. -Ти такий галантний.
Дуже дякую. Бувай.
-Гарного вечора. -У тебе красиві очі.
Мене видно. Треба лізти в багажник.
Я впораюся.
Ми це зробили!
Маріє, краще ти будеш за кермом. Або, Анно, краще ти.
Моє взуття.
Боже мій.
То вони згодом спробують тебе знайти? І що тоді?
Лише одна людина мене знаходила.
Одна людина?
Так.
Що ти кажеш? Вибач.
Нічого, Маріє.
КАБО-САН-ЛУКАС, МЕКСИКА
Це неймовірно.
Чорт забирай, це наче справжній рай.
Насолоджуйся миттю. Будь вдячним.
Бо інакше ти її втратиш.
Мене бентежать події в моєму особистому житті.
Ну, типу, дружба,
наприклад, з Кевіном. Я намагаюся розібратись у нашій дружбі з Кевіном.
Я хочу зрозуміти, що він за друг. Це просто так важко.
Так. Ну, може, краще трохи відволіктися.
Ти маєш тверезо обдумати, як тобі з цим розібратися.
Я втомилась від усіх, крім тебе.
Ендрю говорив з тобою після вечірки?
Він надіслав мені ще 400 доларів на собаку.
Він сказав: «Я б дуже хотів брати участь у житті наших діток».
Тільки не це!
Я ще не відповіла, Кейне. Я ще не відповіла.
Він намагається влізти у твоє життя.
Ти маєш бути дуже обережною, бо ти на довбаній слизькій доріжці.
Я згодна. Це слизька доріжка.
Поки ми на відпочинку, не думай про це.
Не відповідай. Розважайся.
Як справи з Джоном?
Джон. Ні, ще зарано.
-Він дуже хороший. -Супер.
-Схоже, він гарна людина. -Три його найкращі риси.
Не думаю, що достатньо знаю його.
ДЖОН КАВАЛЕР КЕЛЛІ
Ще до поїздки в Кабо, Джон сказав мені, що хоче здивувати Келлі.
Як на мене, це прекрасна ідея, бо найбільше в житті я боюся,
що Келлі знову зійдеться з Ендрю, і зараз мені не до цього лайна.
Що б там у мене не відбувалось, мені не до цього.
Келлі, розкажи, що думаєш про тіло. Не кажи мені тут, що він хороший.
Як тобі його лице, лінії підборіддя, м'язи грудей?
Як тобі його прес? Скільки кубиків, шість чи вісім?
-Тебе цікавить лише тіло… -Спершу тіло, а потім душа.
Ось що: краса не вічна. Я просто не хочу спішити.
-Бо для мене… -Не хочеш.
Я не… Я хочу зробити все правильно.
Просто не накручуй себе. Коли накручуєш себе, нічого не виходить,
бо ти налаштовуєш себе на розчарування.
Не поспішай. До речі, ви дуже мило виглядаєте.
Гадаю, у вас будуть дітки-супермоделі.
А де вестибюль?
-Гей! -Що?
-Привіт. -Що ти тут робиш?
Чекай, що?
-Так! -Тож це було…
-Чекай. -Привіт, Джоне!
-Так. -Вітаю в Кабо Нобу.
Кейне, твоїх рук справа?
-Твоїх рук справа? -Цей чоловік…
-Так! -Я зазвичай за таке переживаю за таке.
Обійми мене! Який же я хороший друг.
Чекай, що?
Я скоро поїду.
Що?
-Як справи? -Добре.
Хочеш випити? Гуакамоле?
-Це ж Мексика. -Вип'ємо.
-Гаразд. Я дійсно шокована. -Гаразд.
Слухайте, як це було.
Мені було приємно пізнавати тебе. Як на мене, у нас було чудове побачення.
Я подумав: «Я запрошу її на вечерю». Але ти в Мексиці.
І ти полетів сюди, щоб ми повечеряли на другому побаченні?
-Так! -Боже мій.
-Ось як це було. -Я такий радий, що ти тут.
Це божевілля. Не віриться, що Джон тут.
Він прилетів сюди, щоб здивувати мене.
Це ж такий сміливий крок.
Але водночас я люблю романтичні вчинки.
Я такий безнадійний романтик. Побачимо, що буде.
Я стрибну в басейн.
Я до вас, друзі.
-Розважайтеся тут. -Ти куди?
-Треба нанести крем від сонця. -Принеси й мені.
-Що скажеш? До чого все йде? -Думаю, вона розумна.
Вона успішна. Вона сексуальна. У ній є все, що треба.
Розважайтесь, бо їй це потрібно зараз.
Вона така зосереджена. Не відходить від роботи. Їй треба розважитися.
Не ускладнюй.
Дякую за пораду. Я це ціную.
Не панькайся.
Накинься на неї. Вона таке полюбляє.
-Боже мій! Сучко! -Гей!
-Що це в біса таке? -Про що ви говорите?
Ось, сідай.
-Ми говоримо про те, як… -Я тут сидів.
Ні. Тут немає місця. Келлі, сиди там. Чому ви мовчите?
Думаю, Джон дуже надійний хлопець.
Він високий. Він гарний, і Келлі перемкнеться на Джона за цю поїздку.
Ці двоє зроблять красивих діточок.
ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Вам не треба переживати, коли везете мене. Я переживаю, коли вона так їздить.
Скажете, якщо я вріжуся у бордюр.
-Ні, ти над ним. -Вона запищить, Анно.
-Ні, Маріє. -Ти над ним!
-Ти над ним на камері. -Його видно на камері.
Дідько. Вона грає мені на нервах.
-Анно, прошу, дивися на камеру. -Я ні на що не дивлюся.
-Анно, ось камера. -Ні.
Я в ній не розбираюся.
-Вижили. -Іде дощ?
Іде дощ!
Буря наближається!
Ми доїхали живими до центру Лос-Анджелеса.
-Здається, я маю бути твоїм охоронцем. -Так.
Це тепер я маю бути твоїм охоронцем.
Овва. Що це за місце?
-Квітковий магазин. -А тут відчинено?
-Його відчинять для тебе. -Так. Може годі вже?
Вітаю.
-Привіт. -Як ви?
Привіт.
То це тут ти зазвичай купуєш квіти?
Овва. Ти їдеш аж…
Іноді о другій–третій ранку, коли квітковий ринок відчиняється.
Мені подобається. Це така чудова ідея.
Це весело.
Як довго ці не будуть в'янути?
Вони не в'януть півтора–два тижні.
-Зрозуміло. -Ці довго не в'януть.
Це довше, ніж стосунки більшості людей у Лос-Анджелесі.
Мені сьогодні з вами було дуже весело.
Справді. Ми вперше проводимо час разом.
-Це наше перше побачення. -Точно.
Ти зірвала мою квіточку.
Ось про що я всім кажу.
Коли я вперше зустріла Анну, вона була саме такою.
Це та Анна, за якою я скучала. Розумієте?
Ні, справді. Я не хочу торкатись цієї теми, але, як думаєш, ти і Крістін…
-Коли-небудь будемо… -Змогли б стати подругами?
А ти як думаєш?
Я знаю, це турбує Крістін. Вона така: «Мені байдуже.
Мене це не турбує». Але її це турбує.
Уявімо, що вона прийшла до тебе. І вона сказала,
що їй щиро шкода, і що вона хоче помиритися.
Вона була щирою?
-Авжеж. -Ти б вибачила?
Так.
-Справді? -Звісно. Чому б ні?
-Не нам судити. -Так.
Люди роблять помилки, і люди мають навчитися пробачати.
Он ви де.
Охорона.
Як ви нас знайшли? Ти сказала йому?
-Маріє? -Ні!
Жучок на машині.
Скільки часу знадобилося, щоб зрозуміти, що я пішла?
Я вже могла б померти.
«АРДЕЯ» СТЕЙК-ХАУС
Дуже дякую. Дякую.
-Овва. Ця кухня дуже крута. -Так, я люблю відкриті кухні.
-Мені подобається. -Он як.
Дякую. Як гарненько. Навіть не хочу торкатися.
Дуже смачно пахне.
Це і є дуже смачно, пані.
За друге побачення.
Дуже смачно.
Ти бував у інших країнах? Ти багато подорожував закордон?
А як щодо Європи?
-Ніколи не був у Європі. -Ясно.
Мій наступний хлопець
має бути страшенно чудовим, щоб я за нього вийшла заміж,
але я б хотіла, щоб це був хтось добрий, розсудливий,
щирий, чесний, хто був би чудовим співрозмовником.
Це все?
Хтось, хто не засуджуватиме… хтось зрілий
і надійний… раціональний… хтось, хто б мене підтримував.
Зрештою, мені не потрібен хлопець, який…
Я люблю, коли чоловік успішний, цілеспрямований…
Щоб годував мене… був вихованим… красивим… підходив по віку… самокритичним.
Ну, такі елементарні речі.
Ким бачиш себе через п'ять років?
Ні, серйозно.
Не знаю. Я пливу за течією.
Зараз я художник. У мене є декілька справ, на яких я заробляю на життя,
і таке інше, але я кинув фінансову діяльність, щоб цим займатись.
Тож я пожертвував стабільністю, щоб спробувати змінити
своє життя і частіше пробувати щось нове, займаючись улюбленим ділом.
-Одне іншому ж не заважає. -Скажи?
Я буквально… Я був буквально… Я намагаюся. Тож так.
«РОМА» ІТАЛІЙСЬКИЙ РЕСТОРАН
-Привіт, Джеймі. -Привіт.
Ти вже їси. Тобі краще все це прибрати.
На якусь мить я подумав, що буду їсти сам.
З днем народження тебе!
-Шей прийшла! -З днем народження, дорогий Кевіне!
З днем народження тебе!
Дякую.
Ти прийшла. Я такий радий, що ти прийшла.
-Мені це подобається. Вінтаж? -Ага.
Це теж вінтаж.
А тепер розгортай свій подарунок.
Це мій подарунок?
Мені якраз була потрібна валіза!
-Це чудово. Дуже дякую. -З днем народження.
Ти п'єш одну воду на моєму святі?
Ну, тут немає їжі, яку я могла б їсти.
Шефе.
Можна нам замовити щось для… Вона веганка.
-Я можу обійтися й брюссельською капустою. -Що у вас є для веганів?
Хочете я приготую?
-Хочеш приготувати? -Так. Авжеж.
Будь ласка.
-Дякую. -Кевіне, ми готуватимемо для тебе.
-Зараз? -Так. Ми зайдемо й приготуємо.
А так можна?
Кевіне, я ходжу сюди з 15 років.
Вони як родина для Анни.
Гаразд, ходімо.
Дивись, одною рукою!
-Не слухай його! -Гаразд.
Готувати на цій кухні — буденна справа для мене.
Тут дуже родинна атмосфера. Вони всі знають одне одного.
Ми їх знаємо. Я — їх. Вони — мене.
Я не вперше готувала на цій кухні.
Як кажуть, кухня — найкраще місце в домі, еге ж?
Що це таке?
-Кевіне, ні! Не клади це туди! -Чому ні? Це так соковито!
-Це найкращий день народження. -Чудово.
Одна готова!
-Дівчинко! -Ходімо їсти.
Гаразд.
-Смачного. -Ходімо!
Далі піца.
Овва!
Дякую за святкування.
Так, Кейн і Келлі написали просто: «З днем народження». На цьому все.
-У тебе несправжні друзі. -Схоже на те, еге ж?
Насправді він…
-Він сказав, що їде в Мексику з Келлі. -Чому?
Вони спланували невелику відпустку.
Вони мені про це не сказали.
Так.
А це що таке?
Що за…
Це вони подорожують. Вони в Мексиці.
-Тебе не запросили? -Ні, вони мені не сказали.
-Ми колись ходили всюди разом. -Я знаю, всюди.
-Так. -Ви були нерозлийвода.
Переклад субтитрів: Данило Добровольський