Eu cred că ai mințit tot timpul, asta e problema.
Jaime e foarte influențabilă.
Mă face mincinoasă ca să fie în rând cu ceilalți.
Poate o intimidează Anna.
Ce parte crezi că am inventat? Spune-mi și mie.
- Cred că... - Crezi că nu m-a sunat deloc atunci.
Ba da, știu că vorbește cu tine, mi-a și spus asta.
- Ce anume crezi că am inventat? - Că a auzit asta de la mine.
- Nu a auzit de la mine. - Vrei să-ți speli onoarea?
- Te îngrijorează... - Mă îngrijorează situația.
Știu foarte bine ce am spus și ce nu am spus.
- Bine. - De aceea spun că ai inventat.
Nu am inventat nimic.
A fost clar o neînțelegere, dar eu nu am inventat nimic.
Christine e falsă ca sânii ei.
Eu știu ce am spus și ce nu am spus, știu care e adevărul.
Vreau să-i fie foarte clar lui Christine
să nu mă amestece în povești care nu mă privesc.
Încerc să stau cât mai departe de drame.
Eu cred că încerci să le provoci.
Nu e adevărat. Eram vulnerabilă, plângeam, de-asta am vorbit cu Kane.
Nici într-un milion de ani... Atât sunt de naivă!
Nu mă așteptam să facă asta.
Chiar nu mă așteptam. N-am timp de asemenea jocuri.
Eu nu încerc să te conving de nimic, mă bazez pe ce mi s-a spus.
Asta e tot. Și o s-o susțin până mor.
Asta mi s-a spus.
PARTENERUL LUI KELLY
- Bună! Ce faci? - Doamne! Îmi pare bine să te cunosc.
- Și mie. Mă bucur să te văd. - Și eu.
Super.
Îți place ramenul?
- Îl ador. - Serios?
- Da. - Îți place picant?
Da.
- Bei sake? - Da.
Cred că ar trebui să comandăm niște sake.
Băieții încearcă să mă impresioneze și mă duc în tot felul de locuri luxoase.
John e foarte chipeș și are deja o bilă albă
pentru că a ales un local relaxat cu ramen.
- Noroc! - Noroc!
Incredibil!
- Ești deja impresionat? - Nu.
- Nici n-ai gustat. - Nu.
Ai des întâlniri online? Folosești mult aplicațiile?
Îți fac o mărturisire.
Un prieten mi-a făcut profilul.
- Deci cel... - Cel cu care vorbeam?
Ai vorbit cu unul dintre prietenii mei cei mai buni, Kane.
Bine.
E bărbat.
- Nu știu ce ați vorbit. - Super. E bun.
A fost credibil.
Prietenul meu Kane m-a trimis aici.
A zis că te cunoaște, eu nu ies cu persoane cunoscute online.
Am vorbit cu el câteva zile.
- Câteva zile? - E serios.
I-ai spus secretele tale cele mai întunecate?
Nu.
Ce amuzant!
Îl omor.
John era în fața mea, totul mergea bine,
îmi plăcea că era foarte relaxat.
Parcă era chiar mult prea calm
pentru un om care aude că a fost păcălit.
Noroc! În cinstea lui Kane!
- Facem un mic concurs? - Bine.
Punem aici...
- S-ar putea să mă urăști, dar vedem. - Nu-i nimic.
O viață avem.
Încep să am emoții.
- Nu cred că ne-ar da ceva... - Care să ne ucidă.
- Spray cu piper. - Nu se știe.
Chiar se simte.
Bine.
Știi care îți e limbajul iubirii?
Pentru mine, e timpul de calitate. Timpul e prețios. Sunt o persoană ocupată.
Așa îmi arăt și așa primesc iubirea, petrecând timp de calitate.
Mulțumesc.
Bună! Totul e în ordine?
Vă pot aduce nota de plată?
- Bine. Vin imediat. - Mulțumim.
Mă ustură buzele, dar nu mă pot opri.
Serios?
Sunteți gata?
E...
Dă-mi și mie nota.
- Bine. - Mulțumim.
Plătesc eu.
Nu, e în regulă.
E foarte bun.
Sunt o femeie independentă, plătesc,
dar era prima întâlnire, am mâncat ramen.
Nu era nimic super scump sau de lux.
Nici nu e mult.
Mersi că ai venit.
Bine.
Trebuia să plătească el la prima întâlnire.
Au dispărut cavalerii?
Bine.
Anna, ce faci?
Ce spui? Reglez temperatura.
- Super. - Bine.
Douăzeci și nouă.
Ducă-se! E bine așa.
Bună!
Anna!
- Jaime! - Bună!
- Ce drăguță ești! - Știu.
Voi sunteți îmbrăcate comod.
- Ce drăguță ești! - Știu.
Voi sunteți îmbrăcate comod. Credeam că ieșim la cină.
- Ce facem? Rămânem aici? - Da, facem ce vrei tu.
M-am aranjat cam tare.
Maria vrea să învețe să joace biliard.
- Nu știu să joc. - Nici eu.
- Îți împărtășesc din neștiința mea. - Îi învățăm și pe alții.
Îmi place poșeta.
Mulțumesc. Adică…
Scrie xièxie. În chineză înseamnă „mulțumesc”.
Ca pe pungile de plastic, când iei mâncare la pachet.
Dulciuri.
- Mulțumesc. - Japoneză.
Parcă aș fi la colindat.
Mulțumesc.
- Maria! - Mulțumesc.
Maria!
Tu spargi.
- Nu, Maria. - Stai.
Te uiți în direcția greșită. Acolo.
- Poate am greșit. - Încerc eu.
Jaime, încerci?
Nu pot rata.
Bravo!
Ce ai mai făcut?
Nu înțeleg de ce anumiți oameni
chiar trebuie să îi atace pe alții.
- Despre cine vorbești? - În general.
- În general, dar cineva anume... - E evident?
Extrem de evident.
- Christine? - Da.
„Nimeni nu mă iubește.”
„Toți sunt împotriva mea.”
„Toți se întorc împotriva mea.”
Ți-am zis.
Doamne, e...
Nu? „Nimeni nu mă place.”
- Asta e autodistrugere. - Se autodistruge.
Kane?
- Bârfesc toată ziua despre alți oameni. - Altceva nu are de făcut?
Nu te amesteca. Nu ți-ai învățat lecția?
Nu te saturi de bârfe?
- Are gura mare. - Se sucește.
M-a bârfit pe mine cu tine.
Dă-i o lună sau două. Iar se sucește și face pe dos.
Sincer, chiar nu înțeleg.
Viața asta nu e făcută doar din tâmpenii superficiale.
Nu-i așa?
REȘEDINȚA CHIU
Aici erai.
Iau cina.
Din două cutii de înghețată?
Da.
Ce ai pățit?
E frustrant.
Jaime m-a făcut mincinoasă.
O să susțin până la moarte, pentru că știu ce mi s-a spus.
- Mai e cineva care nu te crede? - Am vorbit cu Kane.
Nu numai că nu m-a crezut, dar s-a dus la Anna
și i-a spus.
De ce s-a dus la Anna?
Asta nu am înțeles. Și chiar...
M-a întristat, pentru că...
Atunci când a venit Kane și i-am povestit, a fost foarte empatic.
Sau poate că sunt eu oarbă sau naivă.
Nu mă așteptam să mă trădeze așa.
Dacă mă făcea un străin mincinoasă pe internet, nu-mi păsa, dar el e Kane.
Credeam că e prietenul meu. Așa că...
Nu spune el că nu ne certăm între noi, fiind asiatici? Acum seamănă discordie?
Nu știu de ce face asta, Gabe, dar simt că are ceva cu mine,
e furios sau supărat pe mine.
Kelly și Kim vor face orice spune Kane.
Nu mă cred.
- Dar eu nu... - Ei bine...
Nu-mi pasă cine mă crede și cine nu, nu am inventat nimic.
Știu.
Așa te enervează foarte ușor.
Am renunțat la o mașină sport de lux după ce te-a enervat idiotul de vânzător.
- M-a acuzat că mint. - Știu.
Nu-ți plac minciunile sub nicio formă, nici măcar cele nevinovate.
- Mimi, ce bine arăți! - Bună!
Parcă aș fi copilul tău.
Bună, fiule!
- Bună, mamă! - Ne asortăm.
- Ce naiba? - Ce drăguță ești!
Ce faci? Am venit de la școală.
Ce frumos! Locuiești cam la zece minute.
Da, e la zece minute de casă. Unde e Christine?
Vine și ea?
- Nu știu. - Așteptăm.
Ți-am văzut invitația la ziua lui Skyler.
- E foarte încântat. Eu sunt obosită. - Ce tematică e aceea?
- Știu că tu... - Animale.
Animale? Am văzut un T-Rex.
- Îi fac an de an o petrecere frumoasă. - Da.
- Am doar unul deocamdată. - Un singur fiu.
- S-a făcut mare. - Câți ani are acum? Opt?
- Nouă ani. - Nouă ani.
- Da, in vitro. - Da.
In vitro.
Skyler e foarte important pentru mine, așa că sunt fericită
să îi pot organiza o mare petrecere la împlinirea vârstei de opt ani.
Are o gaură în inimă, îmi fac mereu griji.
Uite-l pe Skyler. A ieșit din operație. A avut un șunt. Uite-o pe mami.
Acestea sunt tuburile care ies din... Cred că din plămâni.
Se vede că intră chiar așa. Doare!
Dar Skyler se face tot mai bine și devine tot mai puternic.
E vesel și plin de energie.
E exact ca Don, ca un tigru, dar bun ca pâinea caldă.
Sunt la fel de nebuni.
- Nu știu ce are astăzi Christine. - Credeam că vine.
Am vorbit cu ea săptămâna trecută.
- A spus că vine. - Ai sunat-o? Să o sunăm?
- Nu cred că vine, dragule. - Vreau doar...
Nu mi-a trimis mesaj.
- Hai să vedem. - I-am spus deja.
- Christine! Bună! - Bună! Ce faci?
Voiam să verific. Sunt cu Mimi acum.
Vii la prânz? Am comandat o tonă de mâncare.
Nu, trebuie să-l iau pe Bebe G.
Bine, nu-i nimic. Mănânc eu tot.
- Mi-ai distrus viața. - Nu, nu-i nimic.
- Te-am așteptat. - Nu, nu-i nimic.
Nu o să mint. E foarte frumos aici și credeam că vii.
Mă supără foarte tare când prietena mea nu vine.
Dar ți-am spus că îl iau de la grădiniță.
Nu pot să trec rapid pe la Mimi ca să luăm prânzul împreună.
E un drum de două ore până la ea.
Dacă fac două ore dus și două ore întors, nu mai ajung la timp să-l iau pe Bebe G.
Nu-i nimic, voiam doar să verific dacă ajungi.
Am comandat multă mâncare. Bine. Te sun mai târziu.
Bine, pa! Bine.
Ce mincinoasă! O crezi?
Dă mereu vina pe Bebe G. Dar o crezi? Are bonă.
Sincer să fiu, nu o cred.
Nu cred o iotă din ce spune. Nu cred nimic.
Nici nu cred că Gabe are sânge albastru.
Bebe G chiar e prinț?
Nu cred. O să caut pe Google.
Am trecut prin multe în viața asta, mă simt foarte legat de tine.
Și uneori de Anna, când e drăguță.
Cu Christine e puțin mai greu.
Nu știu. Mă distrez cu ea.
Vorbim, e haioasă, dar ca prietenă...
Nu e acolo pentru mine. Și nici pentru tine nu cred că e.
O iubesc mult pe Christine.
- Dar când o sun... - Minciuni.
Îmi spune că nu poate veni.
- Toți suntem ocupați. - Da.
Pot să înțeleg asta, serios. Are un copil, dar și eu am copil.
Plănuiesc cu mult timp înainte ca să pot lua masa cu voi.
- Da. - Înțelegi?
Dacă nu vine azi, nu-mi place.
Căutăm mâncare, Kevin.
- Adevărata față a Los Angelesului. - Stau aici de trei ani.
Te-ai culcat cu două fete și te crezi deja născut în L.A.?
Ai o părere cam proastă despre mine. În trei ani? Doar două?
Nesuferito!
Nu sunt mușchi, e grăsime pură.
- Unde mergem? - Îți place mâncarea stradală?
Cu asta am crescut, atât îmi permiteam.
- Serios? - Stai puțin. Ție îți place?
- O ador. - Poftim? Nu se poate!
Da. E ca o vânătoare de comori.
Să găsești cea mai bună mâncare ieftină și să nu te strici la burtă pe urmă.
Sunt șocat că îți place.
Ce tot spui? Nu mai ții minte micul dejun din fața restaurantului aceluia?
- Aia nu e mâncare stradală. - Eram pe stradă.
Da. Și restaurantele sunt pe stradă.
După toată povestea cu Kane, mi-ar mai prinde bine niște tacos.
Kane își bagă nasul în viața oamenilor și pune paie pe foc.
Nu-mi place asta.
- Am ajuns. - Super!
Super Gallito.
Te-ai îmbrăcat adecvat.
Te-ai îmbrăcat efectiv adecvat. E incredibil.
Era tot aranjat.
Știam eu!
Am fost și eu victima lui Kane, cu gura lui cea mare.
Pot să-l iert, mergem mai departe.
Dar e urât că face asta cu alți prieteni, cum e Christine.
E greu pentru ea. Nu cred că a greșit cu nimic.
Chiar îmi pare rău pentru ea.
- Hai să vedem! - Christine!
- Ce e? - Cât de tare!
- Nu mă așteptam. - Doamne!
Vreau o quesadilla.
Burrito de pește.
- Altceva? - Nu, cred că doar atât.
O tortilla.
- Acceptați diamante? - Nu.
- Ochelari de soare Chanel? - Sunt Gucci.
Ochelari Gucci?
Am vrut să te duc la un moment dat la IHOP.
REȘEDINȚA MORRIS
N-am mai fost de mult la ziua unui puști de opt ani. Ce faci?
Mănânci.
Mă întreb câte Rolls-Royce-uri are Mimi.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase.
- Bună, Skyler! - Bună!
- Purtăm Gucci împreună? - Așa cred.
Purtăm Gucci împreună? Adorabil!
Ce dinozaur!
Ce drăguț!
Un hotdog pentru tine.
- Arăți grozav! - Amândoi purtăm Dior.
Încălțările tale arată mai tare. Ce i-ai luat?
Sunt doar bani.
- Super. - În plic chinezesc roșu.
Înseamnă noroc.
Da. Hârtii de o sută.
- Ce faci? - Bine.
Încerc să rămân calmă, să mă asigur că toți se simt bine.
- E pahar de sticlă? - Nu.
Ai grijă să nu spargi nimic.
- Nu se ceartă nimeni. - Nu se poate.
Mai sunt și momente când e toată lumea pașnică și veselă.
A doua zi, o luăm iar de la capăt.
- E drăguță, Kevin. - Cine?
E...
- E genul tău. - Chiar e genul meu.
E drăguță. E măritată?
- Probabil. - Cu atât mai bine. Nu.
Știu că relația mea cu Kim s-a încheiat.
Dar mă bucur să văd că s-ar putea să-mi recuperez prietenul cel mai bun.
Încă nu suntem cei mai buni prieteni.
Dar sunt optimist.
Facem o poză cu Mimi. Mimi, vino!
- E un dinozaur adevărat? E cineva acolo? - Da.
Are mai multe bijuterii decât mine.
Recunosc, dai petreceri grozave.
Sunt vegetariene?
Delicios!
- Îi place fata cu rochia albastră. - Care? Ea.
Arăți superb astă-seară.
- E drăguță. - Da.
- Cum te cheamă? - Delilah.
Delilah! Îmi pare bine.
Îți place Skyler?
E drăguț?
Da.
Stai puțin, Mimi, ai atât de mulți prieteni frumoși.
Poți ajuta puțin aici?
Îmi place fata aceea căsătorită.
Zic că nu le pasă dacă ești măritată.
- Serios? - Nu le pasă.
- Îți plac femeile căsătorite? - Nu.
- De fapt, nu-mi plac. - Nu ești singură?
Singură? Nu știu. Cine întreabă?
Ai mai încercat o relație deschisă?
Ni te alături?
Leah!
Era pentru tine sau era pentru mine? De ce e Garrett...
Acum ai concurență.
Deci da, ai ceva.
Gata. Te ajut eu.
Se consideră...
- E primul nostru sărut. - Nu, e al meu.
- La naiba! - Nu mă deranjează să sărut fete.
- Serios? - Da.
Ce zici de...
Dumnezeule!
Bine.
A fost partea mea preferată.
- Christine vine azi? - Nu știu. Vine?
- Cine? - Christine. Am luat prânzul...
Am invitat-o azi aici.
- Azi, nu știu. - Nu știu.
Ultima dată nu a venit la prânz.
Știu.
E ziua lui Skyler. Nu știu. Eu am invitat-o.
Nu-i place să conducă până aici.
- Eu mă duc oriunde mă cheamă. - Da.
Dacă mă cheamă în Beverly Hills, mă duc, sunt acolo, o susțin.
Sunt dinozauri peste tot.
Distractiv!
Bună! Ce sexy ești! Ce s-a întâmplat?
- De ce te uiți urât la mine? - Te urăsc!
- De ce? Ce s-a întâmplat? - Ne-a fost dor de tine.
Ce s-a întâmplat?
Te-am așteptat ieri.
La prânz!
Mimi n-ar trebui să-mi scoată ochii
că n-am putut ieși cu ea la prânz.
Ți-am spus, trebuia să iau copilul de la grădiniță.
Bună! Sunt Christine, am venit să-l iau pe Bebe G.
Urcă, iubitule! Cum a fost azi la școală?
Am ceva în gură.
Bine, termină-ți covrigeii.
Spune ceva.
Eu nu las pe nimeni baltă.
- Dacă mai faci asta, te omor. - Despre ce vorbești?
Să nu uităm
că eu mi-am scurtat vacanța în familie și m-am întors din Europa,
ca să ajung la petrecerea ei aniversară.
Asta nu contează absolut deloc?
Atunci am fost o prietenă rea?
- Nu știu, vorbim mai târziu. - Da.
Nu are niciun rost. Nu te obosi. Da, nu-ți bate capul.
Da.
Se certau.
Ce naiba se întâmplă cu Mimi?
Mă enervează rahatul ăsta.
Dr. Chiu!
- Da. - Christine e supărată.
Mimi și Kane au luat prânzul deunăzi...
Stai puțin.
Mimi, vreau să știi ceva.
Înțeleg că tu, Kane și Christine trebuia să luați masa împreună.
- Da. - Bine.
Dar chiar m-am supărat.
Am invitat-o.
- Am vorbit cu Christine la telefon. - Nu te-ar lăsa baltă niciodată.
Nu-mi pasă cine ce a spus, ăsta e adevărul,
nu te-ar lăsa baltă niciodată.
Mi-a ajuns! Eu nu le-am greșit cu nimic.
Am fost drăguță și prietenoasă cu ei,
i-am primit în viața mea.
Și așa mă răsplătesc ei?
Sunt frustrată, tristă, furioasă.
Dar îmi dau seama că toate drumurile duc la Kane.
Problemele cu Anna, problemele cu Jaime, acum, problemele cu Mimi.
El e mereu în mijloc.
Ce mizerie! Nu mai vorbesc. Nu-mi pasă de voi.
Nu te juca.
A fost doar un prânz, Gabe. Nu, e în regulă. Putem vorbi altundeva.
- Hai să vorbim în altă parte. - Da.
Ce e? Îl pot lua eu pe Bebe G.
- Ești bine? - Sunt bine.
Nu vreau să vorbești.
- Nu știu de ce e o problemă. - Nu e o problemă.
- De ce e brusc furioasă? - De ce e furioasă?
Chiar dacă ar fi, ideea e că...
Plecați de lângă mine! Am zis să plecați!
E în ordine.
Lăsați-l să... E Bebe G acolo.
- Ce naiba s-a întâmplat? - Nu știu.
Nu vrea să pară rea, dar tu i-ai reproșat doar că n-a venit la prânz.
Ea crede că e rea din cauza asta.
Nu vrea să pară rea în fața tuturor.
Vino încoace!
Vino încoace. N-am fost acolo. Ce s-a întâmplat?
S-a enervat Christine.
Traducerea: Adina Cosac