SERIÁL NETFLIX
Co to tu voní? To voní dobře.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Jsou všichni vzhůru? - Já nevím.
Vidím ještě něco, co by mělo být…
Promiň. Nic jsem neviděla.
Už se na mě nemáš takhle dívat.
- Je to přímo před mým obličejem. - Trochu ti pomůžu.
Co to je?
Panebože.
- Voní to jako infarkt. - Já vím.
Panebože.
Proč jsi nahý?
- Ahoj. - Dobré ráno!
Tohle po ránu vidět nechci.
- Na tohle je moc brzo. - Jak to myslíš?
Nechci se na to ani dívat.
- Na co koukáš? - Na nic. Já se nedívám.
- Kevine, změnila jsem názor. - Ne!
Ne!
- To je nechutný. - Ne!
- Udělal jsem… - Prosím, ne.
Dej to pryč.
- Panebože! - Nepoužívej to.
- Dobře. - Vezmi si zástěru. Zakryj se.
- Koukejte. - To je hodně palačinek.
- To je hodně lásky. - Kdo bude jíst tolik palačinek?
My. Posaďte se.
Možná by ses tím mohl živit. Vypadá to profesionálně.
- Vážně? - Jo.
Pojďme se najíst.
Jsou tak tlusté.
Počkej. To jsou ty slavné palačinky, o kterých vždycky slyším?
- Co děláš pro svoje holky. - Tímhle je krmíš?
Proč na mě míříš nožem, když to říkám?
- Jen se ptám. - To jsou ony.
- Ano? - Ano.
Dobře.
Dobrý.
Překvapují mě tvoje kulinářské schopnosti.
Myslela jsem, že ty palačinky budou mnohem lepší,
protože pořád mluvíme o jeho slavných palačinkách.
Ale nevypadají tak dobře.
Ale je hezké vidět, jak Kevin blbne
a jak je šťastný.
Dáš mi recept?
Dám ti 100 dolarů, když to sníš za pět minut.
Vážně? To zvládnu.
- Pět minut. Teď! - Pět minut.
Třicet vteřin.
Sakra.
- Neudus se. - Je tam vlas!
Já vím. Je to nechutné.
- To je tvůj. - Je tak dlouhý.
To je tvůj.
- Ahoj, jak se máš? - Ahoj! Dobře.
REIKI LÉČITELKA
- Těší mě. - Těší mě.
Pojďme tamhle.
- Kim? - Jo.
Kevine? Kane?
Jste připraveni se uzdravit?
Já jsem připravený. Pojďme na to.
- Moje královna Blíženců! - Ahoj.
Jak se máš?
Poslední dobou se věnuji uzdravování.
A pracuji s úžasnou reiki léčitelkou Janice.
Měla jsem s Janice hluboké rozhovory a hodně mi pomohla.
Mám pocit, že v téhle skupině
je pár problémů, které je potřeba vyřešit.
Doufám, že se dokážeme zase dát dohromady.
- Kane. Těší mě. - Těší mě.
Těším se na to.
Jen tě chci varovat. Možná potom budeš těhotná.
- Bože! - To je Kevin.
- Tohle je Kevin. - To není pravda. Když se svléknu.
Těší mě, Kevine.
- Počkat, znáš Janice? - Ne.
- Řekla jsi mi o ní. - Hledal sis ji na Instagramu.
- Ne na Googlu. - Sledoval jsi mě?
Ne, díval jsem se na fotku, o kom mluví.
Další příběh, o kterém nevíme.
- Pojďme sem. - Pojďme si sednout.
- Máme si sednout? - Sedneme si na zem.
- To se mi líbí. Těším se na to. - Ano. Dobře. Ať je vám pohodlně.
Zapálím tuhle svíčku na znamení, že vstupujeme do bezpečného prostoru.
Jde o kultivování empatie,
vzájemného soucitu a hledání společné řeči.
Bude to o nenásilné komunikaci.
- O čem? - O vašich pocitech.
- O skupině?
O skupině.
Pokud se nějak cítíte, tohle je prostor pro sdílení.
Nikdo nebude soudit, co říkáte. Všichni chceme poslouchat.
Já jsem teď na cestě uzdravování
a sebepoznání, což je něco, co jsem nikdy nedělala.
Vždycky jsem sama sebe stavěla na druhou kolej.
Je to největší osobní růst, jaký jsem kdy zažila.
Jsem moc vděčná za přátelství s každým z vás.
Jste pro mě jako rodina.
Kelly, bylo náročné tě vidět, jak jsi měla s Andrewem problémy.
Jsem si jistý, že jednoho dne si najdeš někoho vážně úžasného.
Jsem na tebe strašně hrdý.
- Díky. - Díky.
- Jsem na řadě. - Jo.
Myslím, že ještě potřebuju víc uzdravování.
Nechci mít postavenou zeď mezi mnou a lidmi,
musím lidem víc věřit.
Důvěra.
Důvěra je základem všech vztahů.
- Jo. - Jo.
Učím se vážit si našeho přátelství s Kevinem.
Kim, jsi moje dobrá kamarádka a hodně jsme toho spolu prožili.
A jsem tu vždy pro tebe.
Byl jsem uprostřed vás dvou.
Jste moji opravdoví přátelé.
A snažím se být dobrý kamarád.
Snažím se a není to snadné.
Kevine, moc pro mě znamenáš.
Proto mě to ranilo.
Chci, abys to věděl, protože vím, že tohle je přátelství na celý život.
Jo.
Chci dát prostor Kevinovi,
protože to vypadalo, že tě to opravdu ovlivnilo.
Chci slyšet, jaké to je, slyšet tohle od Kanea.
Ne…
To je dobré.
Vyplakej se. Pusť to ven. To je dobré.
Je skvělé tomu dát volný průchod. Slzy jsou skvělé.
Jsem z Kanea překvapený,
protože jsem nevěřil, že pro něj naše přátelství něco znamená.
Myslel jsem si, že je mu to jedno.
Kevin je skvělý kamarád. Je velmi laskavý.
- Díky. Jsi pro mě moc důležitý. - Nemáš zač.
Jestli mám pravdu, vezmu si jedny tvoje boty.
- Panebože! - Ne!
Panebože!
Takže slyšet od něj, že mu to taky chybí,
to mě vážně dojalo.
- Není to snadné. - Řekl jsi, že ti chybí…
- Není to snadné. - Já vím. Taky mi to chybí.
Jo.
Neuvědomil jsem si, jak moc mě to trápí. Jsem…
Vždycky jsem měl problémy s důvěrou.
Naučil jsem se lidi odříznout tak dobře, že to na mě nemá žádný vliv.
A to občas není dobré.
Vidím, že se Kevin trápí. V hloubi duše vím, že je to dobrý člověk.
Je to opravdový kamarád.
Zjišťuji, jak se zase stát kamarády.
Dobře, ráda bych náš rituál ukončila buddhistickým čajovým obřadem.
Takže účelem obřadu je jeho symbolika. Plníme šálek druhého člověka
vlastními úmysly, které do toho vkládáme.
Představte si, že jim to dáváte do šálku a že oni to přijímají.
Takže můžeme začít.
Kevine, chci ti říct,
že ti věřím. Vážím si našeho přátelství.
Myslel jsem vážně, když jsem řekl, že bez ohledu na to, co se stalo,
vždycky budeme přátelé a mám z toho dobrý pocit.
S Kevinem nám jde lépe přátelství než vztah
a máme něco výjimečného a jedinečného.
Jsem ráda, že to chápe a že nechová žádnou zášť.
Budeme přátelé na hodně dlouho.
Zakončíme to skupinovým objetím?
- Ano. - Jo.
- Skupinové muchlování. - Muchlování…
Pojďme na to.
- Díky, lidi. - Moc vám děkuju.
Dobře.
FOTOGRAF CELEBRIT
Jak dobře znáš moji práci?
Jsem skrytá fanynka.
- Úžasné. - Jsem velká fanynka.
Tyler Shields je jedním z nejznámějších fotografů naší doby.
Jeho umělecká díla se prodávají v Sotheby's
a jsou vystavena v galeriích po celém světě.
Je šílené, že…
chce nafotit mě.
Chci udělat něco zajímavého, jedinečného.
Takže otázka je, jak daleko jsi ochotná zajít?
Panebože.
O tvojí práci se neustále hovoří.
Vždy vyvolává otázky. Otevírá dialog.
To se mi líbí!
Vyvolává nejrůznější emoce.
Je nějaký, který by sis doma pověsila?
Pověsila bych si cokoli z toho ničení Birkinek.
Dobře.
- Ať už je to zapalování… - Jo.
- Dělání… - Máš Birkinku?
Ano.
Jsi ochotná se s nějakou rozloučit?
Možná ji nevrátím, ale slibuji, že z toho bude fotka.
Uděláme něco velkého?
- Dělala jsi něco velkého? - Ne.
Možná.
Jsem docela introvertní a stydlivá.
Co jsi v životě udělala a říkala si u toho:
„Byla jsem z toho vyděšená, ale udělala jsem to.“
Před nedávnem mě požádali, abych se zúčastnila
třicáté série Dancing with the Stars.
- Jsi introvert? - Ano.
Dobře. A tvoje představa toho, že uděláš něco pro zábavu,
je tancovat před miliony lidí. Myslíš si, že je to dobrý nápad.
Když to řekneš takhle plus fakt, že tam budu tancovat v podstatě nahá.
- V Dancing with the Stars chtějí… - Napůl nahou.
- Ze třetiny nahou. - Dobře.
- Nebo úplně nahou. Nálepky na prsa. - Z 84 procent nahou.
Nevadí ti se svléknout na našem focení?
Pokaždé mám trochu problém s identitou,
když musím ukázat víc kůže,
protože v mé kultuře je důležité být bledá a bílá,
protože to je znamení… Nebo aspoň v dávných dobách
to bylo znamení bohatství a prosperity.
Jsi vevnitř. Nepracuješ venku.
Když jsi v západní kultuře světlý, ostatní tě vnímají jako nemocného.
Lidé říkali, že jsem nemocná, že nejsem zdravá.
Takže jsem vždy byla zaseknutá mezi východním a západním
pojetí krásy.
Některé věci o tvojí kultuře vím,
ale očividně jsou věci, o kterých nemám tušení.
Takže bych rád udělal fotku, která bude souviset s kulturou.
Když mluvíme o Východu a Západu…
Klasický Východ by byl účes, celý vzhled.
- Velmi tradiční, dynastický. - Velmi tradiční.
Když myslíš na Západ, mě napadne western.
Že? Westernové městečko.
Klasický západní hostinec.
Takže opravdový Východ,
opravdový Západ a ty uprostřed.
To, co mě napadá, je úplně jiné, než jsem čekal,
když jsme si o tom povídali, takže se moc těším.
- Jak se na to mám připravit? - Nedělej nic.
Připravuješ se na tu fotku celý život.
- Panebože. - Stačí se jen ukázat.
- O zbytek se postarám já. - Ale v oblečení.
- Údajně. - Panebože.
Kelly, jsi úplná hospodyně.
- Nevařím, ale uklízím. - Úplně nesnáším uklízení.
Je to tvrdá práce.
Mě to uklidňuje. Myslím, že to chci dát stranou.
- Kdybychom měli hlad. - Kelly, je tady dort.
Předstírej, že jsem dovážka.
- Půjdeš ven? - Řekni Kevinovi, aby otevřel dveře.
- Úplně náhodné místo v Pensylvánii. - Máte důležitý rozhovor?
Jen o mých bratrancích, kteří se objevili.
- Bratranci? - Jo.
To je super.
Jaká byla večeře? Chutnala vám?
- Jedli jsme spolu. - Chutnala ti?
- Chutnala ti večeře? - Byla super.
- Nejedla jsi to samé? - Já vím. Jen se ptám.
Můžeš prosím otevřít?
Je netrpělivý.
- Panebože! - Dovážka!
- Hodně štěstí, zdraví. - Hodně štěstí, zdraví.
Položím to sem.
Vzpomněli jste si na mě.
Něco si přej.
- Můžu vám říct, co si přeju? - Ne.
- Splní se to. - Řekni ho vesmíru.
- Jupí! - Všechno nejlepší.
No tak.
- Všechno nejlepší. - Děkuji.
Všechno nejlepší.
- Všechno nejlepší, dědečku! - Díky.
Prokřupni mi záda!
Myslel jsem, že jste na mě zapomněli.
Vážím si toho.
Dal jsem Kaneovi hodně dortů k narozeninám nebo jako omluvu.
Myslím, že tím chtěl říct: „Omlouvám se. Můžeme to napravit.“
Takže mi dal taky dort.
Přestože to není tak kvalitní dort jako ode mě, je to začátek.
Když jsem sem přijel, byl jsem trochu napjatý.
Měli jsme nějaké nevyřešené věci. Teď se cítím…
Kámo, cítím se dobře.
Cítím se zase sám sebou.
- Nepřestal jsem tě sledovat. - Ty mě nemáš na Instagramu?
- Mám. Jenom jsem tě ztlumil. - Abych řekl pravdu…
- Ztlumil jsem si ho. - Taky jsem si tě ztlumil.
- Pojďme to zrušit. - Jo, měli bychom to zrušit.
Jdi do sledovaných.
- Nechci. - Chci to vidět!
Jdi do sledovaných.
Stories a příspěvky!
Bože, ztlumil jsi stories a příspěvky!
Ale lajkoval jsem ti fotky.
Ahoj!
- Panebože. Tady je naše legenda. - Jak se máš?
- Díky moc, že tohle děláš. - Těším se.
Když jsme dnes s Mikem jeli, začal jsem mu říkat,
budeme dělat tohle a je to skvělá show.
A já jsem řekl, že největší problém v show je,
že tě Anna úplně šikanuje.
Teď se dozvídám informace ze zákulisí. Takže se ptám: „O co jde?“
Nemá mě ráda a hledá na mně věci, ve kterých se rýpe.
Zdá se, že na tobě nesnáší to, co jí samotné chybí.
Nešťastní lidé nemají radost ze šťastných lidí.
Vypadáš jako šťastný člověk. Že jo?
Až na strach z bezprostředně hrozící smrti.
- Terapeutické sezení. Do toho bych šla. - Jo.
- Jestli to přežiju… - Tak to uděláme.
Jak obvykle povzbuzuješ své svěřence, modely,
oběti, teda…
- Oběti. - Účastníky.
„Účastník“ je lepší slovo než oběť.
I když je to chvílemi nepříjemné nebo se bojíš něco udělat,
běž na tu hranici, na tu hranu.
Někdy jdu na výprodej v Neiman Marcus, ale…
Myslím, že nikdo nevystupuje ze své komfortní zóny rád.
Ale nemládnu.
Takže chci vyzkoušet všechno.
Takže jdeme na to.
Musíme si dát panáka Johnnieho Walkera.
- Víš co? - Jen…
Taky si trochu dám. Jdeme na to, kurva. A je to.
- Mám to. - Víš.
- Tohle je pro mě nová věc. - Na zdraví.
- Abys to přežila.
- Jo. Pojďme. Přicházíme o světlo. - Sakra, jdeme.
- Jdeme. - Jsem připravená!
Už jí to leze do hlavy.
Jdeme, lidi.
Dobře. Takže chci, abys byla velmi stoická.
Dobře.
- Všechno fouká tímhle směrem. - Dobře.
Jo, takhle. To je hezké.
Tak jo. Můžeme? Akce.
Skvěle. Zastav.
Zůstaň takhle. Jo, super. To je ono.
Jsi připravená jít za hranici? Všechno si sundej.
Dáváme to pryč?
Všichni byli nazí.
Perfektní výhled. Perfektní postoj.
Zůstaň takhle. Prodloužení.
Ano.
Výborně.
Teď jsi silná.
A ano. To je ono.
Perfektní.
Takhle. To je skvělé.
Ano, takhle.
Podrž to. Takhle stůj.
To je fantastické.
Podívej se tamhle. To je ono. Podrž to.
Nevzpomínám si, kdy mě naposledy někdo takhle emocionálně
a fyzicky posouval.
Mám pocit, že objevuji
nové části svého já, o kterých jsem ani nevěděla.
- Hotovo! - Jupí!
Bylo to tak hrozné?
OBCHOD SE SMÍŠENÝM ZBOŽÍM
- Ne. - Díky.
- Běž se zahřát.
Díky.
- Chceš se naučit řídit? - Jasně. Jdeme na to.
Teď ji podrž, trochu plynu.
Teď pusť spojku.
To je ono!
Teď trochu víc plynu!
My řídíme! Sešlápni spojku až na doraz!
- Zvládla jsi to. - Jupí!
KANEŮV BYT
- Není. - Co je to?
Je to páska na dvojitá víčka.
Jak to funguje?
- Počkej. Zjistím to. - Chci to vidět.
Vyrobeno v Japonsku, takže tomu věřím.
- Sakra! - „Určete vaši ideální linii víčka.
Dejte si pásku na víčko.
- Dramatická změna.“ - Nech mě si to přečíst.
„Naneste pastu z tenčí strany.“
Myslel jsem, že je to připravené.
Je to dramatická…
Je to úplně nakřivo.
- Vypadám teď dramaticky? - Ukaž.
- Co jsi to kurva udělala? - Zkus jiný.
Ty máš svoje víčka?
Moje…
Když jsem byla malá, měla jsem převislá víčka.
Když jsem vyrostla, tak jsem měla jedno víčko dvojité.
Tak jsem si nechala tohle spravit.
To je opravdu dlouhé vysvětlení toho, že jsi šla na operaci.
Měla jsi traumatické dětství a šla jsi na operaci.
Jsem na sebe vážně pyšná.
- Jo. - Podívej, jak dobře to vypadá.
Vždycky jsem chtěl mít větší oči.
Jsou nerovnoměrné.
Ahoj. Zvažuju operaci očních víček a potřebuju vaši pomoc.
Když se podíváte zblízka, je tady záhyb.
Chtěl bych mít rovnoměrnější oči. Podívejte. Tady…
Když se podíváte, moje levé oko je větší než to pravé.
„Tati, co jste s mámou udělali, že jsem nakřivo?“
- Líbí se mi to. - Zavřít.
Teď chci udělat obojí.
Vyzvedla bys mě v nemocnici, kdybych do toho šel?
- Lepší? - Je trochu větší.
V Asii je to běžné, když je holkám tak 13, 14 let,
jdou na operaci a rodiče je podporují.
Ale kluci na operace nechodí. Nemluví o tom. Je to tabu.
Můj táta nikdy nesouhlasil s mými zákroky.
Říká, že to není přirozené, ale pro mě je to takové,
že mám pocit, že jsem se pro své tělo tak nadřel,
zhubnul jsem.
A myslím, že je to správný…
Je to poslední vylepšení.
Ale kdy ti to bude stačit? Kdy bude konec?
Tohle je poslední.
- Já nevím. - Opravdu. Vlastně…
Mám z operace smíšené pocity, protože jak jsem starší,
myslím, že by ses měl mít rád takový, jaký jsi.
Teď když jsem starší, mám víc peněz a můžu to udělat.
Nejde o peníze. Nechci znít jako pokrytec.
Když jsem byla mladší, měla jsem málo sebevědomí.
Nelituji toho. Ale zároveň nechci podporovat plastické operace,
protože si myslím, že by lidé měli mít rádi svůj vzhled.
Operace očních víček je v asijské kultuře velmi běžná.
Ale mám pocit, že se o tom moc nemluví.
Je to tajemství, které si lidé nechávají pro sebe.
Lidé si myslí, že když chcete operaci očních víček,
chcete vypadat západně. O tom jsem nikdy nepřemýšlela,
jednolitá i dvojitá oční víčka jsou krásná.
Jde jen o preferenci.
Ať se rozhodneš jakkoli, samozřejmě tě podpořím.
Když si je nenecháš udělat, bude to stejné.
- Ta změna je tak malá. - Můžeš mi vždycky nalepit tohle?
Ne, nechci. Vůbec mi to nejde. Nejde mi make-up.
Nejsem holčičí. Vůbec mi to nejde.
KEVINŮV BYT
Bože.
- Jak se máš? - Ahoj.
Ahoj.
- Tohle je pro tebe. - Páni.
- Božínku. - Právě jsem uklidil.
- Nemusíš se zouvat. - Určitě?
- Podpatky ti sluší. - To je pravda.
- Chci si je nechat. - Vypadáš skvěle.
Tohle je taky pro tebe.
- Díky. - Snad se ti bude líbit.
Snažíš se mi tím něco naznačit?
- Jo, že potřebuješ nové prostěradlo. - Dobře. Nevím, proč…
Keve! Měli bychom to dát sem. Tady to bude lepší.
Po Malibu je náš vztah s Kevinem mnohem lepší.
Mám pocit, že jsme toho hodně vyřešili.
Jsme k sobě upřímnější.
- Sednu si. - Proč se díváš na moje břišáky?
- Nedívala jsem se. - Dívej se mi do obličeje. Ne na břicho.
Ale nedokáže přestat flirtovat.
Nemůže si pomoct, ale chápu to. Nedivím se mu.
Kdybych byla on a Kim byla přede mnou. Úplně to chápu.
Co to je? To jsou korejské stránky?
Ano, takže…
S někým jsem se setkal
a pomůže mi s hledáním mých rodičů, mé biologické rodiny.
Páni.
Susan Coxová, je to profík ve světě adoptovaných Korejců.
Jako jedna z prvních
byla adoptovaná a podařilo se jí najít své biologické rodiče.
Teď s tím chce pomáhat ostatním korejským osvojencům.
- Konečně… - Osobně!
- Ráda tě vidím. - Já tebe taky.
Poznal jsem Susan Coxovou díky korejskému konzulátu,
její životní misí je pomáhat osvojencům najít svoje biologické rodiče.
Kevine, když jsem hledala svou biologickou rodinu,
dala jsem inzerát do novin.
Na tvém místě bych to udělala.
Každá informace, každá zpráva, kterou získáš,
může vést k něčemu jinému.
Myslel jsem si, že jsem smířený s tím, že své rodiče nebudu hledat.
Hlavně po hypnoterapii a sdílení svých zkušeností,
ale po nějaké době to jen otevřelo Pandořinu skříňku plnou otázek.
A uvědomil jsem si, že to byl jen začátek.
Řekla mi pár věcí, co můžu udělat.
Napsat inzerát do korejských novin.
Co myslíš, že mám napsat?
„Kevin Kreider, model, fitness model, hledá…“ Nevím.
Řeknou si „Kevin Kreider“? To nezní korejsky.
- Běloch. - Jak je tvoje jméno korejsky?
Tae Jin Kim.
Takže chci poslat…
- To jsi ty? - Jo, to je můj náčrt.
- Podívej se na svůj účes. - Já vím.
Keve!
Jak by se tě někdo mohl vzdát?
- Já vím. - Jsi tak roztomilý!
Dobře, takže…
„Kim Tae Jin,
vnuk Kima Hwa-Junga z města Suwon…“
Hledá…
„…hledá…“
- Biologickou rodinu. - Takže kohokoli.
Mámu, tátu, dědečka.
„…nebo kohokoli, kdo by mohl…“
- Pomoct. - „Pomoct.“
Vysvětli to. Kdo jsi?
Kde ses narodil? Kdy jsi naposledy…
„Narodil se v červenci
v lunárním kalendáři 1983.“
- Kde jsi byl adoptován? - „Adoptován z dětského domova Hunong.
Přišel do filadelfské rodiny…“
To je ono.
„…ve třech letech.“
Mám napsat, že je hezký?
Vypadáš skvěle.
Já vím. Soustřeď se.
Snažím se. Mám říct, že hledám uzavření?
Jo. Napiš, co cítíš.
To je ono. Tohle je zpráva celému světu a pro všechny lidi.
Soucítím s tebou. Připomíná mi to, čím jsem si prošla.
Budu se snažit a udělám cokoli, abych ti pomohla najít tvoji rodinu.
- Abys sis to mohl uzavřít. - Díky.
Co když máš bratry a sestry?
- Já vím. To jsem si… - Co když máš vážně sexy bratra?
Páni.
Cože?
Ne, představ si to.
PLASTICKÁ A REKONSTRUKČNÍ CHIRURGIE
- Doktore V. - Kane.
- Zdravím. - Jak je?
- Sluší vám to. - Rád vás vidím.
Vždycky máte nejlepší obleky. To je Tom Ford?
Lanvin.
Můj doktor nosí Lanvina.
- Doktore V, jsem tu proto… - Povídejte.
Vždycky se mi nelíbila… Spíš mě vždycky štvala moje
dvojitá víčka.
Tady mám dvojité
a tady jednolité.
- Líbí se mi vaše víčka. - Díky.
Takže mám pocit, že kdybych to trochu upravil,
můj obličej by vypadal lépe.
Líbí se mi můj obličej takhle. Nelíbí se mi tento úhel.
Když se podíváte na celou asijskou populaci,
asi polovina Asiatů má záhyb očních víček
a druhá polovina ho vůbec nemá.
Tohle je skvělý příklad. Má částečný záhyb.
- Tady končí. - Taky mám částečný.
- Ano. - Bolí to?
Mě ne.
- Jaký je postup? - Můžete to podstoupit při vědomí nebo ne.
Týden budete mít v oku stehy.
Asi čtyři měsíce budete mít otok, pak většina otoku zmizí.
Čtyři měsíce?
Ale záhyb oka uvidíte hned.
- Největším rizikem je asymetrie víčka. - Dostanu peníze zpět?
Dělám si srandu! Věřím vám.
- Deset procent zpět. - Já…
- Můžete je také opravit, že? - Jdou opravit.
Samozřejmě se je snažíme udělat správně napoprvé.
Co se týče ceny, je to jako Hermès kabelka? Chanel 2,55?
Zavoláme Jessie a projdeme…
Jestli uhodnu cenu, tak chci 30% slevu.
Tohle je poslední věc, kterou chci udělat.
Chci mít symetrický obličej. Podívejte se na Angelinu Jolie.
Dokonalost, že?
Těším se, že budu vypadat dokonale.
Takže, Jessie, tipuju 20 000.
- Dvacet tisíc s anestezií. - Sleva.
- Co když zaplatím hotově? - Dáváte slevu?
Půjdu do bankomatu.
Ahoj.
Ahoj!
Panebože. Uvědomila jsem si,
že mám dneska Birkinku. Prosím, nezapaluj mi moji Birkinku.
- Ukaž. - Dneska ne.
Ukaž mi ji.
Páni.
- Bože. - Je z pštrosa.
Tohle pod vodou.
- Ne! Buď na ni hodný. - Byla by úžasná na dně oceánu.
Přemýšlej o tom.
- Podíváme se na… - Je to tak velké?
Udělali jsme to velké.
Nechci se vidět v takové velikosti.
- Ale uvidíš. - Ne! Nechci.
- Takže… - Mám se raději na čtverečku.
- Takže… - Panebože.
Vážně se nám povedl koncept Východ se setkává se Západem.
Je to šílené, ta atmosféra hostince, Ferrari a východní kultury.
Jak jsem říkal, opravdu to vyšlo. Teď se podíváme na číslo dva.
- Číslo dva? - Přesně tak.
Jorge nám ukáže druhou. Je to hezké.
Mám z toho husí kůži.
Nemůžu přestat zírat na svůj obličej.
Pamatuješ, jak jsme se bavili,
jak jsi mi říkala o svém dětství?
Mám pocit, že část toho rozhovoru je v této fotce.
Jsem zvědavý, co řekneš na tuhle, protože je velmi odlišná.
Nevím, jestli jsi věděla, že ji dělám.
- Panebože! - Že jo?
To se mi kurevsky líbí.
Není to zábavné?
To je úplně nejdivočejší časová schránka.
Ano, taky se mi moc líbí ten mikrofon, vysílačka…
- Ta voda. - Ta voda, všechno.
Když se podíváš tady, má zvukovou techniku a všechno.
Mám husí kůži a buší mi srdce.
Je to srandovní, protože má masku.
Protože se to fotilo během covidu.
A díky té masce si na to vždy vzpomeneme.
- Bylo to v tomto období. - Panebože. Ano!
Tohle je super.
- Je to zajímavé. - To je moje oblíbená.
Tahle je tvoje nejméně oblíbená, že?
- Ale líbí se mi. - Líbí se ti.
- Kvůli tobě si musím vybrat. - Jo.
Takže nejméně oblíbená fotka bohužel…
Panebože! Děláš si srandu?
- Nedělej to. - Zaslouží si zničit.
Nezaslouží si existovat. Vezmi si kousek.
- Ne! - Vezmi si.
- To je nějaká zvláštní terapie? - Raz, dva, tři.
Ne!
- Je to dobrý pocit. - Není.
Hotovo.
- Úžasné. - Děkuji.
- Bylo to úžasné. - Těším se na další projekt.
- Uvidíme se později. - Ne! Tu ne!
Padám odsud!
Ne!
KEVINŮV BYT
Ahoj!
- Ahoj, Kevine. - Jak se máš, Janice?
REIKI LÉČITELKA
Skvěle. Jak se máš ty?
Dobře. Právě jsem cvičil jógu.
Snažil jsem se rozproudit energii a čchi, takže jsem si na tebe vzpomněl.
Je to skvělý pocit.
Je to super.
Uvolnit z těla všechnu negativní energii otevřením boků.
- Pravda. - Myslím, že jsme na stejné vlně.
Že jo?
Jo.
Líbilo se ti tohle, že?
Jo.
Takže…
se tě chci zeptat, jestli máš čas
někdy zajít na rande,
protože máme podobné zájmy, co se týče spirituality a podobně…
Ráda se dozvím o tom, co tě zajímá.
Tak jo. Napíšu ti místo a čas. Něco vymyslíme.
- Tak jo. To zní dobře, Kevine. - To zní dobře. Měj se.
O tom je reiki. Zbavit se špatné energie. Pustit dovnitř novou energii.
Pustit dovnitř Janiceinu dobrou energii. Myslím, že je to skvělý nový začátek.
Jo!
Překlad titulků: Markéta Schlemmerová