СЕРІАЛ NETFLIX
Щось горить.
МАРІЯ ПОДРУГА АННИ
Горить!
Привіт.
Ти така мила.
Ти теж. Класний светр.
-Гаразд, я принесла їх до тебе. -Гаразд.
Щоб зняти розпакування.
Добре.
-Так. То де сядемо? -Тут?
-Так.
Мода — це найголовніше для мене.
Мене знімали для «Вог», «Гарперс Базар», «Елль».
Це явно не та кар'єра,
якої батьки в Азії бажають для своїх дітей.
Я б не сказала, що я інфлюенсерка.
Я людина,
яка любить моду і займається своєю справою.
Вона коштувала 2 700 доларів.
Лише за футболку «Шанель» не шкода віддати майже 3 000 доларів.
«Біркін 30» — моя найбільша, але я їх не ношу.
Вони стоять у мішечках.
Я не хочу, щоб було видно мою
вагіну.
Постав ноги ось так.
-Мені не потрібне ціле відео. -Так.
Там видно все. Речі, які не має бути видно.
Гаразд. Вітаємо в новому відео.
Сьогодні ми знімаємо розпакування з особливою гостею.
-Єдина й неповторна Анна Шей. -Припини.
Анно, ти готова до свого першого розпакування?
Так. Ще не розібралася, але готова.
Анно, я дам тобі ніж, і ти почнеш.
У першій посилці у нас серветки.
Боже мій!
Це найменша сумочка у світі.
Це ніби дитина і мама.
Це надто мило.
Якщо постаратися, сюди можна втиснути 100 доларів.
Вона досить зручна. Можна вмістити дві цукерки.
-Це ведмідь? -Так, але у твоєму випадку — це сукня.
-А це у нас торба. -Торба.
-Що це? -Це неймовірно.
Я така…
Остання.
Гаразд. Не хочеш води?
-Не хочеш? -Я себе обмежую.
У воді теж?
-Анна вдягла її іншим боком. -У плечах трохи завелика.
У плечах трохи завелика.
Треба перешивати, але для цього є хороші кравці.
Чудово. Готово. Ось як це робиться.
Ти це так гарно робиш.
Класно, що ми по-різному вдягаємося.
Я вважаю, що люди мають створювати свій стиль.
Так, ти носиш одяг і володієш ним.
Але не одяг носить тебе.
Так, люди часто дозволяють одягу носити себе.
Ти маєш носити одяг.
Так. Зараз, здається, ці плечові накладки носять мене.
Сьогодні, Джоеле, ми влаштовуємо такі собі оглядини.
Я дуже хочу, щоб Крішелл побачила будинок.
Бо вона зрозуміє, чи зможемо ми його продати за мою ціну.
-Сподіваюся. -Щоб я купив годинник.
Може, пощастить купити декілька.
Один, два, три, чотири, п'ять, шість, сім, вісім.
-Привіт. -Крішелл! Отакої.
-Боже! -Я ж казав.
Вона не вірила, що ми будемо готувати хвоґво.
-Привіт! Я теж рада тебе бачити! -Гей.
Оце так! Погляньте на це місце!
Ласкаво прошу.
Овва. Тут неймовірно.
-Привіт! -Як ти?
Як ти, красуне?
Чудовий вигляд.
-Усі сьогодні в червоному? -Так.
-Розумію. -Хіба ми так не домовлялися?
-Так! -Привіт, дівчата!
Я й до тебе підійду, Кейне.
-Овва, як гарно. -Привіт.
Як ти? Дякую, що прийшла.
Чекай. Ти не на дівчат дивися. Що скажеш?
-Ти ще тут не був. Авжеж. -Дівчата сюди вписуються.
-То як будинок? -Я б купив.
-Гаразд. -Купиш?
Можемо тобі продати.
-Ми з Крішелл співпрацюємо. -Справді?
-Ми продаємо. -Круто.
-Хочете побачити інші кімнати? -Так!
Подивимося на спальню.
Гарненько!
Кейне, я не думав, що вона така велика.
Тут так все змінилося.
-Дуже гарно. -Тут дуже…
-Боже. Я маю це сфотографувати. -Неймовірно.
Повір. Після цього ти точно продаси будинок.
Ви четверо, ідіть сюди.
У мене для вас сюрприз. Заплющте очі.
Добре.
Ідіть сюди. Розплющте очі. У мене є дещо для вас!
Сюрприз!
Я більше не буду сидіти у твоєму кріслі! Я завжди сиділа в його кріслі.
-О так, це дуже розслабляє. -Я трохи подрімаю.
Я завжди хотів це зробити. Побути в ролі Опри.
Ось тобі!
Ось тобі. Ось тобі. А тобі зась! Ні, я жартую.
Я можу вибрати сам?
Друзі, Крістін скоро прийде. Я не купив їй крісло, але…
Я в це не лізу.
Привіт!
Крістін?
Боже, як справи? Обожнюю мочінати.
-Чудово. -Це супер.
Я запросив Крістін, бо, мабуть, треба знати своїх ворогів.
Я не хочу сварок, не хочу зіпсованого настрою,
і сподіваюся, Крістін їх не почне.
-Дякую, що запросив. -Пусте.
Ми чекали на тебе.
Сідай.
Між нами з Кейном ще не все вляглося.
Але я не люблю драм, тому, коли він запропонував оливкову гілку,
я залюбки її взяла.
Сьогодні ми готуємо хвоґво.
Келлі, поясниш нам, що таке «хвоґво»?
Хвоґво — це популярна страва в провінції Китаю Сичуань.
Вона для компанії. Ми готуватимемо м'ясо й овочі в одній каструлі.
-Готуйте їжу й розважайтеся. -Я не кухарка.
-Але гадаю, я впораюся. -Упораєшся. Це легко.
-Ти ще цього не робила? -Ні.
-Ти азійка, і цього не робила? -Знаю!
Але мене не виховував тато, а це він наполовину японець.
-Ти азійка? -На 25%.
Але ж азійка.
У мене сім'я білих, і я це вмію.
Мені слід частіше тусуватися, щоб усе це знати.
-Я зустрінуся з ним наступного тижня. -З ким?
-Зі своїм біологічним татом. -Не може бути!
-Овва! -Так, у вівторок.
Про що ти спитаєш найперше?
Де ти був усе моє життя?
Крішелл, розкажи мені про «Танці з зірками».
Боже, ми ще про це не говорили.
-Куди це? -Ти так гарно впоралася.
Ти набагато краще танцюєш, ніж я.
-Мені сподобалося… -Ти дуже крута.
Крістін, ти говорила з Анною?
Усе владналося?
Ні, нічого не владналося.
Крішелл, оскільки ти вже застала цю драму. І вибач за це.
Мені подзвонив друг, якому я довіряю, і сказав:
«Хотів попередити,
що Анна каже, що вона тебе терпіти не може.
Якщо зробиш ще щось, тобі кінець.
Вона хоче знищити тебе».
Гейб був зі мною, коли мені подзвонили, і чув усю розмову.
І я бовкнула про це Кейну.
-Так. -Я не знала, що це пошириться.
-Не поширилося. -Не знала, що він розкаже.
-Точно поширилися. -Ні.
Я був там, слухав через гучномовець.
Я чув людину на іншому кінці телефону.
Сказали, що вона покінчить зі мною, або знищить мене.
Тоді я вважала, що тобі можна довіряти.
Тож я розмовляла з тобою не як з найкращим другом Анни.
Гаразд, не будемо звинувачувати Анну.
-Ми не знаємо, чи вона це казала. -Так.
Ми справді не знаємо. Але ми знаємо, що це сказали мені.
Цю інформацію мені передали, і я її не вигадала.
Я сказала лише Кейну. І відразу про це дізналися всі.
Було не так.
Джеймі збрехала тобі.
Після того, як весь цей безлад прояснився,
Джеймі змусила редакторку журналу підписати угоду про нерозголошення.
-Щоб вона про це мовчала. -Якого біса?
Може, не варто було казати мені,
бо ти знала, що я дружу з Анною, і розповівши це мені,
ти трохи схитрувала.
Ні, я…
-Ні. -Не кажи, що це я пліткую.
Думай про продаж будинку, не переймайся цією маячнею.
Так, звісно.
Ти не скажеш, але я скажу.
Джеймі — брехуха, а Анна хоче покінчити з тобою.
Припини. Не будемо про це.
Я замовив для вас незвичайне шоу. Танці з локшиною.
Так!
Він дражниться.
Хтось хоче погратися з локшиною?
-Спробуймо? -Зробімо це.
Схоже на обвислі яйця.
Дивіться, вони висять.
-Кевіне? -Так.
Дуже дякую.
-Будьмо. -Будьмо.
За здоров'я.
-Смачно. -Непогано, так?
Так.
То як у тебе справи?
Навіть не знаю, з чого почати.
Пам'ятаєш, як ми говорили про Дженіс?
-Так. -Так. Як ти казав дати їй шанс?
Так, але я передумав.
Може, нам краще
просто бути друзями.
Побачивши реакцію Кім, я зрозумів, що побачення з Дженіс було помилкою.
Я не хочу втручатися в її терапії
і процес зцілення.
Поважати особисті межі — це найменше, що можна зробити для подруги.
Поглянемо на це з хорошого боку. Здається, ти зрозумів,
що з цих стосунків нічого не вийде.
-Дозволь спитати. -Так.
Багатьом здається, що їм потрібні стосунки,
бо вони не почуваються комфортно наодинці з собою.
У мене було таке.
До того, як я кинув пити, я думав, що мені потрібна дівчина чи хтось,
хто допоможе мені впоратися. Хтось емоційно стабільний.
Але я зрозумів, що можу зробити це сам.
Моє життя повне. Зараз мені більше нікого не треба.
Ти виріс, так?
Гадаю, що так. Я відчуваю це. Так.
Ти не п'єш. Скоро вже буде шостий рік?
-Так. -Багато. Правда?
Думаю, між п'ятим і десятим ти сильно міняєшся зсередини.
Ти ніби усвідомлюєш, що все у твоїх руках.
Це буде феєрверк. Відкриються нові можливості.
Думаю, ти маєш рацію. У моєму житті багато хорошого.
Я нарешті облаштовую своє житло.
У мене з'являються нові друзі поза старою компанією.
Я хочу взяти машину. Це буде моя перша машина.
-У житті? -Я її куплю.
-Овва, бачиш? Дари тверезості. -Я знаю.
Тож це не якась дрібничка, розумієш? А потім я їду в Нью-Йорк з Кейном.
О боже, а ще вперше побачу свою двоюрідну сестру.
Це нереально. Вона зв'язалася зі мною після тесту на ДНК і сказала:
«Привіт, ми рідні».
Це божевілля.
Я шукаю своїх рідних батьків, тому зробив тест на ДНК.
-Так. -У мене є сестра в Нью-Йорку.
Чуваче, це чудово.
Я
вперше побачу кровних родичів.
Круто, чуваче. У мене слів немає.
Оскільки мене всиновили, і я азієць, у мене виникали питання, хто я такий,
куди я належу і як влаштований цей світ?
Хоч це й лише одна родичка, ми можемо поділитися зачіпками
і з'ясувати, чи є в США інші члени нашої родини.
Зустрінуся з братом, може, з божевільним дядьком,
з померлим або з живим дідусем, а потім з батьками.
Чим сильніше ми хапаймося за кермо, права рука — страх, а ліва — его.
Іноді ми тримаємо кермо мізинцями,
але ми все одно керуємо.
Не думаю, що це хороша ідея.
Хіба що це машина з автоматичним керуванням.
-Хіба що це «Тесла». -Так, хіба що так.
То як там танці?
Хочеш, щоб Бейбі Джі прийшов подивитися шоу?
Це трохи дивно. Звабливі танці,
пристрасне танго з якимсь дивним дядьком.
Я розумію.
-Я не хочу заплутати Бейбі Джі. -Так.
Ми намагаємося йому донести, що мама може танцювати не лише з татком.
Так.
У тебе є друзі для танців.
Він це зрозуміє, коли подорослішає. Будь собою.
Насолоджуйся танцями. Про решту не хвилюйся.
Мені обов'язково слід більше розтягуватися,
бо мені набагато важче, ніж я думала.
-Так, я уявляю. -Потрібно тренуватися цілими днями.
У мене ніби тіло старої жіночки.
-Ти здуріла? Ти бачила свій прес? -Я тепер навіть до пальців не дотягуюся.
Мені так подобається на «Танцях із зірками».
Це була моя мрія.
На превеликий сором, я попросила кожнісіньку знайому людину,
кожнісіньку,
прийти на «Танці з зірками».
Мене нещодавно ухвалили на «Танці з зірками».
-Серйозно? -Так.
Крістін, це дуже круто!
Я була б дуже вдячна, якби ти прийшла.
Я маю побачити, як танцює моя дівчинка!
Так. Боже, так круто. Так, звісно, сонечко.
-Дякую. -Звісно, я прийду.
-Не може бути! -Я знаю.
Це неймовірно.
Навіть якщо впадеш, я буду тобі аплодувати.
Усі були такі милі й доброзичливі. Це так бадьорить.
Я б хотіла прийти, але не знаю, чи зможу.
У мене багато ділових поїздок та роботи.
Навіть якщо я не прийду, я вболіватиму за тебе, де б я не була.
Усі ці сварки були зайвими.
Було б дуже добре залишити все позаду.
CBS ТЕЛЕВІЗІЙНА СТУДІЯ
«ТАНЦІ З ЗІРКАМИ» ТИЖДЕНЬ 2
ПАША ПАРТНЕР З ТАНЦІВ КРІСТІН
Привіт!
-Привіт. -Доброго ранку.
-Як ти? -Наскільки мене все болить?
Сильно болить?
-Від одного до десяти? -Душа.
Душа?
Душа.
Я готова показати клас. Гадаю.
Так?
Погляньте сюди!
Дякую!
А сальсу зі своїм партнером Пашею станцює Крістін Чіу.
Крістін, які чудові рухи стегнами.
Ти знаєш, як їх показати, і це добре…
Але місцями трохи сухо. Одноманітно.
Подивимося на ваші бали.
Разом 24, а це означає, що Крістін і Паша у зоні ризику.
Готові? Час почути голоси суддів.
Я врятую
-Крістін і Пашу. -Гаразд.
Крістін і Паша в безпеці.
ПЕНСИЛЬВАНІЯ ОКРУГ ЛАНКАСТЕР
-Гаразд. -Дуже дякую.
Так!
-Більше ніякого таксі. -Жодного.
-Кевіне? -Що?
-Сфотографуй -Гей! Злізь з машини!
-Ну ж бо. -Злізь з машини.
-Фотографуй! -Ця машина продається.
Боже, Кейне. Я ж до твого тата додому взутим не заходжу.
Тепер вона дорожча.
Я у Філадельфії з друзякою Кейном.
Вітаю в імперії мого батька.
Привіт, татку.
Я збираюся купити машину у моєї сім'ї вперше в житті.
Після автосалону ми поїдемо в Нью-Йорк,
і там я вперше зустрінуся з сестрою. А потім з Нью-Йорка
ми з Кейном відправимось у поїздку на машині,
а тоді в мій новий дім у Лос-Анджелесі.
-Це Кейн. Це мій тато. -Вітаю, пане. Як ви?
-Це мій брат Люк. -Люк, як життя?
-Радий знайомству. -Щоб ти розумів, це наша імперія.
-Це наша з Люком імперія. -Їхня імперія.
Їхня автомобільна імперія.
Ви такі схожі. Ні, я жартую.
Що ти таке кажеш?
Це чудово. Як давно у вас цей автосалон?
З 1979 року.
Він спершу був механіком.
-Чудово. -Так.
Пам'ятаю, як у дитинстві він забирав мене зі школи на різних машинах.
Усі казали, що ми «багаті».
Я такий: «Ми не багаті. Він має продати цю машину».
Ми пошукаємо щось, що мені по кишені.
-А яка в тебе сума? -Ти бачив…
-Дізнаюся, коли побачу. -Гаразд.
Вибір більшості людей залежить від грошей на рахунку.
Дивляться, що там у них по грошах.
-Покажете, що у вас є? Ходімо. -Авжеж.
Щось для стареньких.
-Ні. -Усі заходи безпеки.
-Ми поїдемо назад машиною? -Так.
-О ні. -Так.
-Я проїхав через усі штати на фургоні. -Так.
-Повернувся через два місяці. -Скільки?
Обіцяю, ми повернемося швидше.
Я найму літак.
Гаразд, час покупок.
-Ця крута. -Крута машина.
-Я знаю, ти хотів «Мустанга». -Спробуймо.
Подивимося, як воно.
-Чорт! Оце так звук! -Чекай.
Гальмуй!
Чорт, пригальмувати? Зрозумів.
Я не знав, що вона рушила.
-Чорт! -Ти вмієш їздити?
О господи.
А вона йому личить.
Хоч моя сім'я й продає машини,
я гадки не маю, як їздити.
-Він умів добре їздити? -Ні.
Я просто знаю, що поки я можу доїхати, куди мені треба, усе гаразд.
-Боже мій. -Неймовірно, ти їдеш задом!
На яку дивимося далі?
Хочеш подивитися на ці?
Ця занадто швидка для тебе. Синя «Тесла».
-Непогана. -Візьми цю. Далекобійну.
-Класна. -Повністю електрична.
-Так. -Вона така проста.
-Десять років на ринку. -А двигун працює?
Двигун працює?
-Ти їдеш? -Так тихо. Вона працює?
Це вона тебе обрала, дурню.
Мені сподобалося, що біла «Тесла» була спортивна,
вона була як айфон, але на колесах. Це дуже круто.
Це так круто, чуваче. Я візьму її.
-Як назвеш її? -Мені спало на думку ім'я Шейла.
-Чомусь. -Ненавиджу ім'я Шейла.
-Тобі не подобається? -Якась зла секретарка.
Я назву її Тейджин.
-Так, чудово. -Тейджин — моє друге ім'я.
Беремо. Я хочу її в тебе купити.
-Беремо. -Вітаю.
-Я дуже вдячний. -Ура, угода. По руках.
Ідемо оформляти документи.
Прозвучить дивно, але нова машина — це як початок мого нового життя.
Перша машина в житті.
Я рухатимуся далі.
Я буду йти вперед, але ніщо не зупинить нас з Тейджином.
Щасливої дороги! Побачимося. Не женіть.
Боже, як швидко. Ні, гальмуй!
Чорт забирай, чуваче. Чорт.
-Голова не болить? -Мене нудить.
Боже мій.
-У мене немає звуку. -Я знаю. Нічого.
ІСУС
Тобі треба повчитися водити.
Чуваче, я добре їхав! Я зупинився.
Я не винен, що чувак летів, і я його не побачив.
Добре. Гей, що там?
О боже мій.
-Вам випишуть штраф. -Гаразд.
Поїздки не буде.
Забудь про поїздку. Усе добре.
-Не картай себе так. -Я не можу.
Знаєш, як я хотів почати їздити в Лос-Анджелесі.
-Зустрічатися з людьми… -Я знаю.
Мене нудить.
НЕВИДИМИЙ БУДИНОК ДЖОШУА-ТРІ
Мімі влаштувала дівчачі вихідні.
Дякую, Арго.
Вона орендувала Невидимий будинок у Джошуа-Трі.
Це 21-поверховий хмарочос, але горизонтальний.
-Привіт, Келлі. -Боже мій. Що це за місце?
-Боже, яка краса. -Скажи?
Ми як у фільмі «Пуститися в берега». Зробимо мет.
Привіт.
-Привіт. -Овва.
Це ніби дім для вечірок.
Нам дійсно бракувало цього відпочинку.
Так чудово. Ми десь далеко від людей.
Тут так круто.
-Дивіться, хто приїхав. -Серйозно?
Десь тут.
Ось там.
Так, я вийду там. Так, добре.
Стоп.
-Привіт. -Привіт.
Після дня народження Скайлера ми з Мімі відверто поговорили.
Тож я з нетерпінням чекаю цієї поїздки.
-Боже, що тут відбувається? -Ти така гарна.
Дивно, що Крістін приїхала.
Боже, що ви робите? Вирішили подрімати на піску?
Я чула, що вона ледь не вилетіла з шоу,
тож я думала, їй треба тренуватися.
Але я дуже сподіваюся, що це будуть спокійні вихідні без скандалів.
Ходімо.
Що мені робити з речами? У мене з собою дві сумки.
ФІЛАДЕЛЬФІЯ
-Ти тут уже був? -Так, це ж Чайна-таун.
-То що ми будемо робити? -Їсти.
Думаю, я сьогодні буду заїдати стрес.
-Тобі можна. -Я знаю.
-Вони заберуть твою машину. -Це стрес.
Щоразу, коли чуєш сирену.
Як спалося?
Жахливо. Я не міг заснути після минулої ночі.
Шия не болить?
-Так? -Ось тут трохи тягне.
Почуваюся ніби на мене наїхали.
А я то знаю як це, бо на мене буквально наїхали.
Я вважав цю машину символом моєї важкої праці, самопожертв.
Я думав, що приїду сюди своєю машиною,
покажу, що я наповнюю своє життя чимось хорошим.
Розумієш? Я підвів свою сім'ю.
Згадай, що перші слова твоєї мами були:
«Ти цілий?» Їй було байдуже до машини.
Але, по суті, ти купив машину. Ти ж за неї заплатив.
Так, але я її розбив.
Принаймні в тебе вийшло. Це можливо.
Чуваче, а ми ж мали поїхати в подорож.
Я і нам все зіпсував.
Думай про хороше. Ти побачиш свою рідню.
Це важливо.
Завтра ти зустрінешся з сестрою, а це так чудово.
Я радий, що ми помирилися.
-Звісно, ми не найкращі друзі… -Не найкращі?
Ми зближуємося. Станеш моїм найкращим другом, якщо спробуєш це.
Він не розрізаний.
Можете розрізати? Скільки коштує один?
А меншого немає? Цей?
Мені потрібен один.
Якщо ти це з'їси, ти будеш справжнім другом.
Дуріан називають королем усіх фруктів Азії.
Його дуже важко виростити.
Він дуже смердить, але на смак
він як найніжніше тістечко з кремом, яке ти коли-небудь куштував.
Неймовірно.
Добре. Смачного.
Він жахливий на дотик.
Понюхай.
Спробуй.
Ні! Не їж все одразу.
Кусай.
Спробуй.
Смачно. Так? Чекай. Відчуй смак.
Смачно.
Ні, не треба! Це 60 доларів.
Їж.
Ні, це вам.
Ви прикидаєтеся?
Куди він іде? Чому він просто пішов?
-Він працює… -Думаю, він тут не працює.
Я теж так думаю.
-Келлі. -Яка ти гарна.
Я відчула запах їжі, коли збиралася.
-Я дуже зголодніла. -У нас для тебе купа їжі.
Прекрасно.
Кицю.
Мімі.
Я голодна, кицю.
Привіт, Мімі.
Крістін, вечеря готова.
Боже мій, сюди так довго йти.
-Правда? -Нагулюю апетит.
-Хочеш щось випити? -Ні.
Я буду пити спритцер, він там на столі.
Келлі може випити за нас всіх.
-Добре. -Готові?
-Ідемо за стіл? -Ходімо.
Які у нас плани на цю поїздку?
Жодних хлопців чи чоловіків. Жодних дітей.
Ваша перша страва.
-Дякую. -Баранячі фрикадельки з кочхуджан.
У мене алергія на баранину.
Вибачте. Але наступна страва дуже апетитна.
-Дозвольте заберу. -Дякую.
Вітаємо Крістін.
«Танці з зірками».
-Вітаю. -Дякую.
Молодець, кицю. Я бачила другий виступ. Ти справді молодець.
-Ти рухаєшся плавніше, легше. -Гаразд.
-Краще, ніж на першому. -Дякую.
Виходить дедалі краще.
Ну, мої бали стали нижчими, але це сальса.
Ти маєш рухатися.
-А танго більш стримане. -Це сексуально.
-Мені подобається. Ти маєш мене навчити. -Так.
Я можу вилетіти, дівчата, прийдіть і проголосуйте.
Я була в зоні ризику. Мені потрібна підтримка.
Я принесу випивку. Хтось хоче?
Я вагалася, чи варто було їхати в цю подорож.
Лише Кевін і Мімі прийшли підтримати мене на «Танцях із зірками».
Келлі була така зайнята, не мала ні секунди вільного часу,
але ось вона, легко й спокійно відпочиває з дівчатами
десь у глушині. Але я теж тут.
У глушині
з моїми так званими подругами.
Мені так пощастило, що ви мої подруги.
Зрештою, найважливіше,
що в нас є — це друзі поряд.
Ми будемо з тобою і в горі і в радості.
Лише це важливо.
У Лос-Анджелесі важко знайти хороших друзів.
Коли ти дуже успішна, хто тягнеться до тебе?
Які у них наміри? Що вони дають чи забирають?
Дуже важко.
Так.
Кейн сказав мені, що Крістін брехала нам усім.
Виходить, що Крістін проти Анни,
Крістін проти Кейна, Крістін проти Джеймі.
Крістін проти Мімі.
Розумієте, вона принесла стільки проблем, а Кейн мені дуже хороший друг.
Я не хочу підтримувати того, хто поширює брехню й ображає Кейна.
За Лію.
НЬЮ-ЙОРК
Я дуже нервую перед першою зустріччю з сестрою,
бо вона може взагалі не прийти.
Може, це був фейк.
А, може, вона допоможе знайти моїх рідних батьків.
Саро?
Боже мій.
-Привіт! -Як справи?
-Боже мій. -Привіт.
Це так дивно,
але в хорошому сенсі.
-Боже мій. -Овва.
Боже мій.
-Поглянь на себе. -Ти на себе поглянь.
-Можна торкнутися? -Так.
На дотик як моє волосся. Спробуй.
Боже мій. Це неймовірно.
-Це чудово. -Ти моя перша родичка.
Ти перший родич, якого я не народила.
Я ніби дивлюся в майбутнє. Я ніби бачу своїх дітей.
Ти навіть не уявляєш,
як було важко знайти хоч щось, розумієш?
-Просто… -Я знаю.
-Повірити не можу. -Я теж.
-Я просто хочу дивитися на тебе. -Знаю.
Мені не вистачить слів,
щоб хоч приблизно описати, як ніяково й зворушливо було
зустрітися з моєю сестрою.
Я думав, що ми просто поговоримо про пошуки моїх батьків.
Але це відчуття
наче хтось засвітив маленьку лампочку в темряві.
Ти не почуваєшся самотнім.
Ти щось бачиш. Воно прямо перед тобою.
Таке враження, що так і мало бути.
Мої друзі з Лос-Анджелеса дуже допомогли мені прийняти себе як азійця.
Але останні кілька років було важко відшукати свою приналежність.
Я розумію.
Я довго не хотів цього робити.
Я не шукала, бо не хотіла визнавати, що щось може бути
інакше, а хотіла просто не виділятися й уподібнитися до інших.
-Тепер я цим пишаюся. -Так.
Але мені 46.
На це пішло 46 років.
-Думаю, це тільки початок. -Я теж.
Ти наче сім'я.
-Звучить дивно. -Так.
-Це не дивно. -Дуже дивно.
Мої діти тебе б полюбили.
-Мій чоловік. -Хочу зустрітися з ними.
-Боже, а він не буде ревнувати? -Ні, ти ж мій брат!
-Знаю, але він може забути. -Ні.
-Він такий: «Боже, який він красень. -«Який він красень».
Хочу зізнатися. Я якось закрутив роман з родичкою.
-Я теж. -Серйозно?
-Це так ніяково. -Ми точно брат і сестра.
Я так і знав.
-Мені дуже соромно. -Так.
-Я теж. -Ти вже дізнався мою глибоку таємницю.
-Я знаю. -Це було надто легко.
-Я не думала, що розкажу про це. -Я теж.
Я ніколи про це не розповідала.
Я не очікував, що щось відчую, коли зустрінуся з тобою.
Я думав, це буде «Гаразд».
Викреслюю це зі списку.
«Ось все, що я знайшов про своїх батьків».
-Так. -«Ось це може допомогти».
Але потім це…
Ні…
-Ось це. -Я знаю!
-Дуже вітряно. -Так.
-Це як метафора. -До нашого життя?
-Так, ми… -Ішли проти вітру.
Проти вітру!
Мушу
продовжувати
шукати
сім'ю!
Переклад субтитрів: Данило Добровольський