СЕРІАЛ NETFLIX
ТИЖДЕНЬ МОДИ У ПАРИЖІ
Ти — зірка Готьє.
-Можемо запізнитися. -Треба перевдягнутися!
Треба перевдягнутися.
Я така рада, що веду Кевіна на показ Жана-Поля Готьє
насолодитися модою найвищого рівня.
Кевін буде в захваті.
Кевіне, не хочеш подумати про щось огидне?
Не хочу їх бачити.
-Взагалі-то, хочу. Мені цікаво. -Ні, Кевіне.
-Хочу побачити роботу д-ра Чіу. -Він мені їх не робив.
-Ти не даєш йому зробити свої цицьки? -Немає потреби.
У тебе все своє!
Я дивлюся.
Кевіне, ні.
Послухаємо думку Кевіна.
-Або його може вдягти Кевін. -Кевіне, хочеш його вдягти?
-Чудова ідея. -Так!
Боже, я в такому захваті!
-Так, це… -Боже, кутюр і діаманти!
-Справжні діаманти? -Так!
-Ні! -Так.
-Боже мій. -Так, гадаю це…
-Дуже… -Саме цього бракувало.
Овва. Ти сьогодні дорогий, Кевіне.
Ти не знаєш, скільки на тобі грошей. Ти й гадки не маєш.
Я чув у машині, що воно — не менше 5 000 доларів.
-П'ять тисяч? -Я вб'ю тебе, Кевіне.
-Це мільйон євро. -Ні.
Це мільйон євро?
То це близько 1,4 мільйона доларів.
-Так. -Овва.
-Ближче до… -Це мене так тішить.
І водночас засмучує. Це дивно?
-Будь ласка, не поламай. -Я не збираюся.
Ні! Не скручуй.
-Крістін. -Чекай.
-Старша сестро, дякую. -Не набагато старша.
-Трішечки старша. -На дрібку.
ЖАН-ПОЛЬ ГОТЬЄ
ЛАВЕРН КОКС
Овва, поглянь скільки людей, Крістін.
-Готовий? -Я готовий.
-Ти готовий? -Так, ходімо.
Крістін!
Чуваче, та це якийсь хаос.
Відчуття ніби ти спортсмен,
який виходить з тунелю під спалахи камер.
Здається, що треба говорити з натовпом,
але насправді не варто.
Ти маєш просто стояти й фотографуватися.
Просто опусти голову, тримай рота на замку і йди.
Вітаю!
Це і є він?
Я люблю Жана-Поля Готьє.
По-перше, він — легенда. Він — жива легенда. Він — ікона.
А ще він чистий француз, незвичайний, оригінальний, геніальний.
І покази Жана-Поля Готьє — це завжди щось цікавеньке.
Вітаю, прошу.
Рада бачити.
Магніфіко.
-Дякую. -Гарно.
Це мій друг Кевін.
-Приємно. Радий знайомству. -Люблю ваш одяг.
-Як вам костюм? -Овва, я його пам'ятаю.
Так!
Це була колекція, стиль…
здається, у стилі 1995 абощо.
-Вінтаж. -Вінтаж.
Яке тіло!
-Бачиш, ти вписуєшся. -Сподіваюся.
-Привіт, Джеймі! -Привіт!
-Як ви? -Маєш чудовий вигляд. Здуріти!
Привіт, рада бачити.
На показі Жана-Поля Готьє було небагато людей,
тому я побачила Крістін одразу.
Я сказала: «Привіт»,— але вона відверталася й уникала мене,
тож і я не звертала уваги. Поруч з Крістін я побачила Кевіна.
Я була у великих білих окулярах з хутром.
Я подумала, що мені здалося,
бо якщо чесно, не розумію, як зародилася ця дружба.
Це була найдивніша пара з усіх, що я бачила.
Скоро побачимося. Так.
-Приємно… -Ти неймовірна.
Я не бачу показу. Хто там нагорі? Я не бачу.
Мені казали, що я драматизую. Цей показ — драма.
Музика — драма. Обличчя дівчат — драма.
Вони надзвичайно високі. Вони наче
жирафи, що ходять на підборах на цьому показі.
Це чудова колекція. Я дійсно люблю її. Вона дуже модна,
дуже гарна і водночас дуже в моєму стилі.
-І з родзинкою. -Так.
Вона чудова. У ній відчувається Готьє.
Ти мене розбестила. Я тепер на менше не погоджусь.
Зустріч з Жаном Полем Готьє — це круто.
Як зустріч із дядьком, якого ніколи не бачив,
але все більш стильно.
Божевілля!
Поглянь на це!
Я тепер хлопчик от-кутюр.
Кевіне!
-Не можеш дочекатися заняття? -Звісно! Що ти хочеш…
Я забронював усі велотренажери лише для нас.
-Що? -Ми вже це робили.
Я залежний від велотренажерів.
За чотири роки я відвідав понад 1 500 занять.
Це для мене терапія. Як і ходити по магазинах.
Тільки я витрачаю менше грошей.
Як тобі мої шкарпетки?
Боже мій, це так мило! У нього шкарпетки з вишнями!
Зірви мою вишеньку на пляжі.
Ще б пак.
Минуло багато-багато років
без сексу.
-Кейне, що? Це погано. -Я знаю.
Тому я це й роблю. Ходжу на тисячі занять.
У тебе залежність.
Твоя залежність — велоспорт. Привів мене чортзна-куди
нафарбовану на велотренажери біля клятого океану.
Тепер я як справжня мешканка Лос-Анджелеса.
Мені бракує лише комбучі.
Боже, як болить дупа. Уже дуже болить.
Що?
Вишенько, ти ж в навушниках.
Поговорімо про нашу ціль.
Зайнятися сексом!
-Стільки позитивної енергії… -Вона нас не чує.
Від сонця.
І вона вся лине до вас.
-Ми майже закінчили? -Вибач?
-Кінець? -Лише початок.
-Знайди сили! -Що?
Тільки почали.
-Один, два. -Я втомилася.
Тужся!
-Я ніби народжую. -Я пітнію.
Це наша перша перерва, тож піднімемо руки.
-Без перерв! -Відпочиньте.
У азійців немає перерв.
Чому ти такий щасливий?
Це класно. Це робить мене щасливим.
-Усе для тебе. -Прийми це, Кім. Це корисно для тіла.
-Це корисно для душі. -Гаразд.
Кому потрібен секс, коли є це?
Що?
Я зараз самотній. Я просто працюю над собою.
Я працюю над своєю невпевненістю.
У мене було трохи жиру на руках, і я подумав про ліпосакцію.
Які стосунки, якщо я не люблю свої руки?
То кажеш,
у тебе сексу взагалі немає?
Нуль. Я ганявся за стосунками, але нічого не виходило.
Я був не готовий.
-Так. Але ти маєш бути щасливим. -Мені ще трохи.
Я щасливий. Ти маєш зрозуміти,
що це нелегко.
-Так. -У мене була зайва вага майже все життя.
-Так. -Навіть, коли я за кермом.
Я розумію, що не товстий, але знаєш, як часто я опускаю дзеркало?
-Щоб подивитися на обличчя. -Ти не товстий.
Розумію, що ні, але знаєш, як часто я дивлюся в дзеркало?
Чотири рази по дорозі сюди.
Розумієш?
-Ти готовий покохати? -Покохати? Я готовий.
Ти ж не будеш целібатом.
Кейн Лім — целібат. Уявляєш?
Трохи сексу не завадить.
Ось вбиральні. Я міг би зробити це там. Ходімо туди.
-Боже, не у туалеті! -Хтось хоче зі мною в туалет?
-Ні! Не можна… -Я можу!
Ні!
Я тобі вірю.
Одного дня я полюблю себе більше,
і тоді побачимо.
Може, буду таким розпусником, як Кевін, чи гіршим.
Біжімо!
Ні, Кейне! Кейне, тільки ти один тут плаваєш.
У Лос-Анджелесі ніхто не плаває. Я не врятую тебе, якщо будеш тонути.
«БАККАРА» МАГАЗИН-МУЗЕЙ
-Тож… -Так.
Ми в музеї «Баккара».
У будинку Баккара.
Круто.
Їх виготовили ще в 17 столітті.
Хіба не гарно?
Це так гарно!
Це всесвіт Джеймса Бонда.
Хіба це не неймовірно?
-Це прекрасно! -Дуже гарно!
Так!
Я влаштувала для нас невеличку вечерю.
-Дякую! Гейб буде заздрити. -Кришталь.
Ні! Ми зв'яжемося фейс-таймом.
-Справді? Перший?
Я обожнюю нашу дружбу з Кевіном.
Знаєте, коли ти спиш, і люди тебе розігрують,
запихають твої пальці в теплу воду, і ти дзюриш?
От Кевін такий…
як та тепла вода для мене.
Коли я з Кевіном, мені просто спокійно. Це дивно?
Коли Кевін розповідає про Девон,
він говорить зовсім не так,
як про будь-яку іншу дівчину.
Він шкодував, що втратив її, і я хотіла якось допомогти з цим.
Для цього й потрібні друзі.
Привіт!
-Девон? -Привіт!
-Привіт, Крістін! -Привіт ще раз.
О, Девон.
Привіт.
Як ти тут опинилася?
Як так сталося, що ти переді мною?
-Як ти тут опинилася? -Звідки ти знаєш Крістін?
Крістін.
-Він як мій молодший брат. -Дякую, старша сестричко!
Не набагато старша.
Неймовірно.
Оце так. Побачити Девон вперше за шість з половиною років,
усі ці почуття,
усе те, що я відчував до неї тоді, щойно нахлинуло на мене.
-Серйозно. -Я рада побути свахою.
Я казав їй, що хочу побачити тебе.
Я не хотів гаяти час, а вона така ми тут…
Знаю, ця жінка мені подзвонила, і я така що?
Боже. Це так круто.
Побачивши їх разом,
я переконалася, що прийняла правильне рішення, коли привела її сюди.
Я ніколи не бачила Кевіна таким щасливим і радісним.
У тебе схудло обличчя.
Я знаю.Так і є.
Я став товстішим.
Я гаряча, а ти товстий.
Куди ти мене везеш?
Я купив ділянку, її називають гора Вашингтон.
-Гаразд. -Я проведу тобі екскурсію, короткий огляд.
Ми зробимо там ремонт, реконструкцію.
Мета — створити портфоліо об'єктів нерухомості в оренду.
-Ти купив гору. -Я хочу купити гору!
-Ти міг би назвати її горою Кейна. -Я б з радістю. Так можна?
Можна я буду мером?
Ні, не мером. Я хочу бути скарбником.
Керувати грошима.
-Уявляєш? Панорамний вид. -Чудово, що в тебе є
-така велика ділянка. -Ніхто не бачив у ній потенціалу.
Треба було сказати мені…
«Тут спочиває вірний друг і товариш».
-Це Ендрю? -Можливо, це…
-Це жорстоко. -Знаю. Жарт.
Це може бути маленьке джакузі.
-Тут буде камін. -Так.
-Уяви тут обідній стіл на свіжому повітрі. -Круто.
-Дякую! -Я пишаюся тобою.
Якщо усе вийде, це допоможе мені вплинути на батька.
Це третій дім, який мені вдається реалізувати.
Я хочу прокласти власний шлях.
Я думав: «Чому цього замало? Чому стільки вимог?»
Тепер я нарешті зрозумів.
Алло?
Це мій агент.
Хто? Вони надійні?
З'ясуй, бо я не хочу зніматися у якомусь незначному фільмі.
Краще вже в порно, якщо так. Так.
Я отримав роль у фільмі.
Роль у фільмі?
Гаразд, мені треба подумати. Але це чудова новина. Дуже дякую.
Гаразд, бувай.
Що там? Розказуй.
По суті, я буду грати себе.
Когось як я. Заможний азієць…
Сингапурський мільярдер.
-Не мільярдер. -Який купує будинки, ділянки, гори.
Мільйонер. Я досі над цим працюю.
-Хіба мені не пощастило? -Люди…
-Мені треба тренуватися. -Я можу допомогти з репетицією.
А якщо я отримаю «Греммі»? Ні, це за музику.
-Боже мій. -«Еммі»?
-«Еммі» за телебачення. -А за фільми?
-«Оскар». -Точно, вибач.
Не будемо стрибати… Не забігаймо так далеко.
Так, може, ти отримаєш нагороду.
Я хочу, щоб отримав.
Боже мій.
«ПАКО РАБАН»
ЛОС-АНДЖЕЛЕС
-Мосьє — тут, мадам — там. -Так, правильно.
Знаєш, я зраділа, коли побачила тебе.
Твоє повідомлення.
Так?
Коли я тобі те написав, то подумав: «Ой-ой, вона не відповідає».
-Так, я чекала. Я така: «Боже мій». -Чого ти чекала?
Гаразд, спершу я подумала: «Мені просто…
перегорнути цю сторінку?»
Дати нам рухатися далі? Що залишилося? Чи хочу я починати щось,
і сваритися через минуле?
Бо я боялася цього. Те, що сталося, мене дуже ранило.
Наче ми були такі закохані, а наступної миті ми випили,
і ти перетворився у зовсім іншу людину.
-Вийшов з-під контролю. Я не очікувала. -Так кажеш, ніби я був козлом.
-Ти був. -Я був, гаразд.
-Винним був не лише я. -Ти.
Бо я така: «Гаразд, це чудовий хлопець.
Чому він собі таке дозволяє?»
Мої комплекси зіпсували наші стосунки.
Так.
Я просто знав, що маю бути чистим і тверезим,
налагодити своє життя, розумієш?
Просто ми завжди так багато сварилися.
-Це було дуже боляче, розумієш? -Думаєш, тепер усе інакше?
Наразі я бачу, що мені треба знову пізнати тебе,
нового Кевіна, але так, від тебе йде інше енергетика.
Це не занадто швидко для тебе? Я не хочу нічого припускати.
Але
ти не хочеш спробувати ще раз?
Ми цього заслуговуємо.
Що ти про це думаєш?
Я сумував за тобою.
І мені більше не доведеться сумувати.
-Так? -Так. Я дуже радий.
Після стосунків з іншими й холостяцького життя,
я подумав: «Чорт.
У нас було щось особливе».
Лише після усіх дівчат ти зрозумів, яка я особлива?
Не в цьому справа.
Хочу попередити тебе, що у нас з Кім щось було.
Декілька побачень.
Погано закінчилося?
Це ще м'яко сказано.
-Справді? -Так.
Чорт, тут люди.
Алонзі!
-Означає «ходімо». -У тебе є диван?
-Так. -Добре.
-І телевізор. -Супер.
-З плоским екраном. -Так!
-Так. -Я така рада!
ОСОБНЯК ЧІУ ЛОС-АНДЖЕЛЕС
-Привіт! -Привіт, дівчатка. Овва, красуні.
Як ти?
-Добре, а ти? -Добре.
Дякую, що прийшли.
Ми з Кевіном нарешті повернулися з Європи, тож я хочу зібрати всіх разом.
Ми ж не перші прийшли, правда?
Кевін тут.
-Так. -Добре.
А також познайомити всіх з неочікуваною гостею.
З самого Парижа!
Погляньте-но, вона привела друга.
-Боже мій. -Так!
Сьогодні нас буде лише четверо.
Ніхто не знає, що ти тут.
-Ніхто! -Усі люблять Кевіна.
-Так. -І тебе всі теж полюблять.
Я теж так думаю. Окрім хіба що Кім.
Вона може розлютитися, що в мене хтось є.
-Хоч вона й не хоче бути зі мною. -Може, вона в стосунках.
Так! Найгірше почнеться, якщо прийде Льюїс Тан.
-Почнемо бійку! -Ні! Тобі на це байдуже.
І стане зрозуміло, що я тут справжній супергерой.
-Без коментарів. -Без коментарів.
Я просто сяду й буду спостерігати.
Здається, він приводить себе в порядок у ванній.
-Привіт. -Гей! Давно не бачилися.
Знаю, так давно, еге ж?
Що у вас нового?
Ти мене знаєш, постійно подорожую.
-Я тебе добре знаю. -А ви, друзі?
Ми були на Тижні моди, там круто.
Дуже мило, що ти відвезла його в Париж!
-Хотіла показати йому Париж. -Сподобалося?
-Дуже. -Вивчив якісь слова?
Мені подобається «ан пу».
Знаєте, мені давали компліменти у Парижі. Казали, що в мені є паризький шарм.
-Ви не здивовані? -Так, трохи.
Звісно ж. Я теж.
Що ти з ним зробила?
-Мені не подобається… -Я змінився.
-Трохи. -Мені не подобається цей пихатий Кевін.
-Привіт! -Привіт!
-Як ти? -Зелений, ідеальний колір.
-Зелений. Радий тебе бачити. -Вітаю.
-Дякую. Як життя? -Класний піджак.
-Дякую! -Це от-кутюр?
«Шанель», але не от-кутюр.
-Привіт, Кейне! -Привіт! Який гарненький страус!
Перепрошую, пташечко Твіті?
Філери вже зійшли.
-Радий бачити. -Справді?
Ти без ботоксу?
Що таке ботокс?
Тобто філери?
-Ти зараз з кимось зустрічаєшся, Келлі? -Так.
-Цікаво. -Хто він?
-Келлі червоніє! -Боже.
-Ти зашарілася! -Скажи нам.
Ти так почервоніла!
-Ні, це від шампанського. -Взагалі-то, Келлі. Забудьте. Не варто.
-Що? -Не знаю.
-Між нами немає секретів. -Без секретів.
-Що таке? -Нічого.
-Так не можна. -З ким ти зустрічаєшся?
Дізнаєшся, коли настане час.
-Коли настане час. -Час настав.
-Навіть Кім не знає, хто він. -Час настав. Уже час.
-Це не Ендрю. -Ендрю? Чому?
-Ні. -Келлі з ним покінчила.
Ти назавжди покінчила з ним?
-Так, назавжди. -Це справді кінець.
Ти щось засмутилася, Кім.
-Так. -Справді? Чому?
Бо він намагався стати кращою людиною.
Я бажаю йому успіхів. Гадаю, він чудова людина.
Звісно, я пережила багато болю. Але я нарешті знайшла кохання.
Просто скажи, чи він білий? Він азієць?
-Так, натякни нам! -Він — ф'южн.
-Сподіваюся. -Ф'южн!
-Це як? -Він китаєць.
Так!
Ти знайшла собі китайця!
-Тобі просто був потрібен азійський член. -Молодець!
Це вже новий етап.
Ви познайомитеся, і полюбите його. Він просто неймовірний.
Думаю, я хочу поступово познайомити його з компанією.
І так.
Мені цікаво, що буде далі.
-Хто б там не був, ми його приймемо. -Дякую.
Принаймні я прийму.
Гадаю, ми з радістю приймемо будь-кого, хто важливий
для когось із нас.
Так.
МІМІ
-Мій брате! -Привіт!
Брате!
Це мій брат.
А ось і Дон!
-Будьмо! -Бос.
Бос.
-Як справи? -Радий тебе бачити.
-Від гріха подалі? -Авжеж.
Дякую.
Д-Р ЧІУ
-Привіт. -Привіт, Гейбе.
Вітаю.
-Привіт! Як ти? -Я чудово!
А ти як?
-Заходь. -Дякую.
У тебе прекрасний образ.
Гадаю, можна йти вечеряти. Ходімо за стіл.
Боже, як це гарно.
Я у захваті від цього столу.
Квіти можна було зробити коротшими.
Я не бачу тебе. Усі ці квіти заважають.
-Я нічогісінько не бачу через квіти. -Я нікого не бачу.
Стільки свічок — це було страшно.
Здавалося, що все це раз і загориться.
Прошу всіх сідати.
Коли ви востаннє бачили Анну?
Я давно її не бачила, але вона в Нью-Йорку на показі Макквіна.
-Вона приїхала туди вчасно? Жартую. -Гадаю, що так.
Анна, виявляється, у Нью-Йорку.
Я трохи засмучена, бо Крістін влаштовує вечірку,
і запрошує всіх, навіть Анну.
Тепер настала черга Анни. Анно, де ти?
Вона зараз нам так зіграє.
Зараз почуєте.
АННА
Я б не зміг так навіть під дулом пістолета.
Ось так?
-Послухаймо. -Ось.
У Нью-Йорку всі поспішають.
Немає фільтрів. Люди справжні.
Мені подобається все це.
-Готовий? -Готовий.
-Як життя? -Добре.
Як минув вечір?
Це був важкий робочий день.
Я подумав, що можу показати тобі місто.
-Можемо взяти карету. -Так.
Я ніколи не задумуюся, яка ціль моєї поїздки.
Він мій друг.
Просто йди за течією.
Бувай!
-Ходімо по магазинах. -Підемо, коли приїдеш ще раз.
Ще раз? Я звідси не поїду.
-Ти переїжджаєш сюди? -Ні.
Анно, ти в такому місті. Найкращий транспорт — це метро.
-Метро? -Так.
-Я не проти. -Справді?
-Чому ні. -У сукні?
14 СТРІТ ЮНІОН СКВЕР СТЕЙШН
-Вибач, стала на ногу. -Нічого.
Мене зацікавило твоє бажання сюди переїхати.
Я завжди любила Нью-Йорк.
-Але я люблю і Лос-Анджелес. -Так.
Я теж люблю Лос-Анджелес. Але мені подобається, що у Нью-Йорку
-ти відчуваєш. -Так.
Він хапає тебе за яйця і каже: «Привіт!»
Так!
Більше часу з Анною в Нью-Йорку.
Гей, народ!
Марія хоче пригостити нас усіх випивкою.
-Наливати усім? -Так!
Боже мій!
Переверни повністю.
-Можна я тобі дещо покажу? -Так.
Переверни повністю.
Ось так це робиться.
-Овва. -Нехай ллється.
Нехай виливається.
Як тільки я прилетіла в Лос-Анджелес,
я зрозуміла, що він —
лайно.
Угору, униз, у центр, і п'ємо.
Я часто змінюю плани. Тому я йду, коли хочу.
Ось так.
А тепер віскі!
Я знаю, що між нами було багато…
-Незгод. -Знаю, що між нами було багато незгод.
Але сьогодні я дуже хотіла, щоб ми зібралися разом з любов'ю,
а саме з любов'ю до нашого дорогого друга Кевіна.
І підтримати
його стосунки
зі справжнім коханням,
з якою мені пощастило зустрітися в Парижі.
У тебе є справжнє кохання?
Справжнє кохання!
-А де Кім? -Я думала, це Кім!
-Я думав, це Кім! -Хочу познайомити вас з Девон.
Привіт усім!
-Ти її знаєш? -Ні.
Брехун. Ти брешеш.
Ні. Я її не знаю. Присягаюся.
Крістін відчиняє двері, і до нас заходить Девон.
Якого біса? Коли це сталося?
Боже! Кевіне, вітаю. Я думав, ми — твоє справжнє кохання.
Певною мірою так. Чому вона обходить?
-Це Кім. -Привіт, я Кім!
-Привіт, Кім. -Дуже приємно.
-Рада знайомству. -Ти його колишня дівчина?
Так, зустрічалися сім років тому.
Оце так, я шокована.
Я теж.
-Вітаю, друже. -Дякую.
-Ти заслужив.
Рада знайомству. Вибач. Це просто дуже несподівано.
Дуже приємно.
Вітаю в нашій божевільній сімейці.
Я боявся це робити, бо знаю, що вона знає про тебе, Келлі.
Вона знає про тебе, Кім. І я сподіваюся…
Це ще не всі. Ні, я жартую.
Не можу дочекатися, щоб дізнатися більше.
Будь ввічливим.
Гаразд.
Ми даємо собі другий шанс, і я сподіваюся…
Оскільки ви найближчі мені люди,
я хочу, щоб ви прийняли її так, як і мене.
Звісно.
-Будьмо, Девон. -Будьмо.
За вас, друзі. За Кевіна і Девон.
-Я не знав. -Невже?
Людина, якою він був одержимий сім років поспіль.
-Вони розійшлися. -Ти обманюєш людей.
Народилася у рік Мавпи…
А що там з Льюїсом Таном?
А що з ним?
-Він мені подобається. -Так?
Ні, я зустріла його, коли він залицявся до Джеймі.
-Що? Льюїс Тан? -У «Ямашіро».
-Так. Точно. -Я навіть не помітила.
-Я його пам'ятаю. -Це правда.
-Усі казали, що помітили, але я — ні. -Проговорилися.
Здається, я тебе десь бачив.
-Я тебе вже бачив. -Справді?
-Точно. -Можливо.
-Я не знаю, де це було. -Так.
Маєш на увазі у житті, чи ти мене деінде бачив?
Так. Може, я помиляюся. Може, на обкладинці «Вог».
Ні, не…
Я пам'ятаю це, але Джеймі не приділяла йому уваги.
-Справді? Цікаво. -Я не знав цього.
Чому ти не сказав мені раніше?
Чому раптом, коли поруч сидить твоя «дівчина»,
ти розказуєш, що Льюїс залицявся до Джеймі?
Сподіваюся, це непорозуміння, бо це було б дуже дивно.
Якщо це правда, то круто. Я не здивована,
бо хлопці — такі хлопці.
-Цікаво, що ще? -Ні, зачекай. Ні, Кім!
-Що? -Що відбувається?
Нічого, він поїхав зніматися у фільмі, і…
Він гарна пара для тебе.
-Так? -Я так не думаю.
Я дивлюся на обличчя Кім, і розумію, що у себе в голові
вона думає, чому їй про це ніхто не сказав?
Бо у нашій компанії ми обговорюємо все. Усі знають усе один про одного.
А вона про це не знала.
-Хіба це не вона відмовила тобі? -Ні.
-Вона ніколи не відмовляла мені. -І раптом…
-І раптом вона захотіла стати… -Ні, це не вона.
-Вона не відмовляла мені. -Кім нічого не знає.
-Усе гаразд? -Так, усе добре. Я просто розгубилася.
-Думаю, Кім цього не очікувала. -Га?
Я така рада за вас.
Я це ціную.
Якщо це не та, хто роками тобі відмовляла.
А тепер з'явилася і «любить тебе».
-І вихваляє тебе. -Я б сказав.
Я не хочу, щоб тебе це дуже турбувало.
Та ні. Я рада. Я переконуюсь, чи вона та сама.
-Ти впевнена, що рада? -Тисяча відсотків.
Може, йому потрібно було пройти через все це зі мною.
І щоб я розбила йому серце, щоб нарешті зрозуміти,
що Девон — та сама. Може, так і мало статися?
У житті всяке буває.
Але, зрештою,
якби мені справді був потрібен Кевін, так, я думаю,
він був би мій.
Кейне!
-Як справи? -Що з твоїм вбранням?
-Що ти маєш на увазі? -Жахливо підібрав.
Я зробив тобі матчу.
Хочеш галушки?
-Авжеж. -Це фестиваль галушок.
-Справді? -Це називається «цзунцзи».
-Це означає… -Так смачно.
…добробут. Те, що тобі потрібно, і…
Що це означає?
Гроші.
Мені це не завадить. Мені б не завадив цей добробут.
Саме так. Гаразд, можеш дати мені? Я покладу галушки там.
Це схоже на величезний пиріг.
Тримай себе в руках. Повчися правил етикету.
Якого біса?
-Ти щось казав про етикет? -Так. Як там у вас з Девон?
Думаю, у нас все добре. Вона хоче приготувати суші.
Суші? Але ти ж вегетаріанець.
-Знаю, але я їм рибу. -Я не знав, що ти став…
-Пескетаріанцем. -Так.
Я трохи розчарований, але нехай.
-Ти досі мене засуджуєш. -Я не засуджую.
-Я буддист, я не можу засуджувати. -Можеш.
-Ти постійно це робиш. -Не постійно.
Я осуджую твій одяг.
-Так. -Я мушу.
Ти ж не можеш, бо буддист.
Я іноді стаю поганим буддистом, коли бачу тебе.
Яка честь, що мене послали на Землю, щоб тебе випробовувати.
Хай там як,
мені треба йти за покупками.
Кажи, як є.
Що?
Я твій друг.
-Ні. -Кажи, як є.
Можеш піти?
-Зараз? -Так.
-Ти мене виганяєш? -Я маю кудись піти.
Куди?
-За покупками. -Та це не справи.
-Мені треба розслабитися. -Добре. Ти будеш доїдати?
Так.
Добре.
-Це так ввічливо. -Питати?
-Прибирати тарілки. Ніколи так не робиш. -Ти ж не знаєш.
Так. Боже, мої браслети.
-Бувай. -Це 100 тисяч. Можу віддати.
-Так, можна? -Так, ні.
Чуваче, він високий.
Я думав, ти високий.
-Це не справжні ноги. -Знаю, я це розумію, але…
Сьогодні я не п'ю вже шостий рік.
Ми відсвяткуємо у тверезий спосіб, без алкоголю.
Прикро, що Девон у Бостоні,
але будуть мої близькі друзі з Лос-Анджелеса.
І декілька нових друзів.
Багато їжі, щасливі миті й хороші люди.
Радий нарешті побачитись. Привіт.
-Вітаю. -Привіт усім.
-Кім. -А що ми робимо?
-Чому я тут. -Святкуємо мої шість років!
-Неймовірно! -Тверезий!
Я теж тверезий.
В Азії ми не говоримо про тверезість.
Дякую. Маєш чудовий вигляд. Привіт.
-Як справи? -Вітаю з шестиліттям!
-Дякую. -Скільки протримався? Жартую.
-Спробуй це. -Це та твоя новинка?
Це моя новинка. Це «Санс».
-Яка новинка? -Мій новий напій.
А ось і Крістін!
Привіт, Сі!
Як круто.
-Боже. -Це Крістін Чіу.
Привіт!
-Привіт. Це Пітер. -Як справи? Радий знайомству.
Рада знайомству. То це дуже високий стриптизер?
Поглянь на його жердину.
Танцівник.
-Це все мені нагадує ілюмінатів. -Так. Це трохи…
-Келлі! -Що в цьому напої?
-Вітаю, Кеве! -Дякую!
-Ти така гарна, що сталося? -Я тебе не бачила тиждень.
-Удар нижче пояса. -Вона закохана.
-Ти зробила пластику за тиждень. -Коли я переїхав,
він спонсорував мене.
Так, ми знайшли один одного, і я бачив, як ти досягаєш
і прагнеш до все більше й більше прекрасних речей.
Це натхнення, і такого можна досягти без цього.
Кім була однією з тих речей, до яких я прагнув.
-Почалося. -Нічого не вийшло, Пітере.
-Ще поговоримо. -Я передумала.
-Точно? -Жартую.
Я хотів сказати. Що в цьому лайні?
Вона така: «Подзвони, коли продаси компанію».
-Боже. -Ідемо їсти.
Так, ходімо. Ідемо їсти?
Гаразд, ходімо їсти.
Гаразд.
-Це так гарно. -Це не моє. Це Пола.
Але гарно.
Кевіне, це так вишукано.
Це не моє!
-Я більше не дотягуюся до твого рівня. -Овва.
Кевіне, гарний годинник.
-Дякую, Кейне. -Поговоримо про годинник Кевіна?
Ти вдягнув парний годинник?
Я замовляв собі годинник, і поїхав по нього.
Вони були дуже люб'язні. Один дали Кевіну, і один — мені.
Ти не вдягнув парний годинник?
-Другий безплатно? -Ні, я купив.
-Я сьогодні не вдягнув. Кевін вдягнув… -Дуже гарно.
Так, Кейн мені його купив. Він символізує новий початок нашої дружби.
Ми йшли за ручки в Чайна-тауні.
-Ви цілувалися? -Ні.
Я не вдягнув парний годинник, але я вдягнув…
-Ти вдягнув дорожчий годинник. -Так.
Ми зрозуміли, Кейне. Гаразд.
Я зустрівся зі своєю сестрою.
Такий самий характер, таке ж брудне почуття гумору.
Ті ж навички водіння?
Не смішно!
Зарано про це жартувати.
-А який у неї прес? Як у тебе? -Я не перевіряв її прес.
-Вона щось знає про твою сім'ю? -Ні.
Її буквально залишили на порозі поліційного відділку без інформації.
-Вона не знає, скільки їй років. -Жах. Двох всиновили…
-Це була якась тенденція раніше? -Так, багатьох корейців всиновили.
Так, тоді.
Вона допоможе тобі знайти інших родичів?
У цьому й річ. Я б хотів, щоб вона поїхала в Корею, і якщо знайдемо…
Бо в нас тоді буде спільний дідусь або бабуся.
Не дивно, що тобі начхати на машину. Ти знайшов рідну сестру.
-Усе це не дуже… -Мої нові друзі…
Так.
-Нова сім'я. -Відновлення дружби.
Відновлення дружби.
Пітере.
Я хотів спитати.
А що ти скажеш про це на тверезу голову?
Відвести когось на детектор брехні.
-Що? -Ми про це трохи говорили.
-Овва. -Так?
Я був з… Я нікого не називаю божевільним.
Я був з дуже цікавими, творчими, дивними жінками
за останні 30 років, а одружений — 16.
Відтоді я ніколи не гуляв з іншою жінкою.
Але детектор брехні?
Якби хтось сказав мені:
«Перед побаченням ти маєш пройти детектор».
Я б…
Він не знає.
Не довіряю.
-Це ти зробила? -Так, вона це зробила.
-Авжеж! -З ким?
Чорт!
Вона змусила мене пройти тест на детектор брехні.
-Я не знав, що це була вона! -Авжеж!
-Це була вона. -О ні!
Який сором!
-І він пройшов тест! -Ні!
-Я пройшов! А вона завалила. -А я — ні.
Боже мій!
Якби вона попросила мене, я б його пройшов.
-Ти б його пройшов? -Звісно, ні, ніколи в житті.
-Коли в тебе зустріч з Ріанною? -У лютому.
-Припини! -Я вже давно її знаю.
-А мені можна прийти? -Я можу спитати її.
Я давно її знаю. Вона написала мені:
«Я б хотіла, щоб ти був обличчям Фенті». Я подумав: «Жартуєш!»
Кейне, а коли ти не модель?
Коли перемикаєшся?
Я народився таким.
Він таким прокинувся.
Круто бачити азійське обличчя на «Фенті».
Звісно.
Співпраця з компанією, що належить афроамериканцям — це дуже важливо.
Це зламає багато бар'єрів,
особливо з расизмом.
Лос-Анджелес — не те місто, де легко вижити.
І те, що хтось,
як Ріанна повірив у мене — безцінно.
Знаєте, той факт, що…
Бути на фото, які покажуть по всьому світі…
Це буде…
Для мене це…
Це мені дуже допомогло, і допоможе багатьом людям.
Молодець.
НА ЗВ'ЯЗКУ: ЛЯН ТІТКА КЕЙНА
Ти знайшов свого добродія.
Тітко, чому вони мені це запропонували?
ДІДУСЬ І БАБУСЯ КЕЙНА
Не існує ідеальної людини, яка б усім подобалася.
Ти найкраща версія себе.
Тітко, я тут так довго.
Уже дуже давно.
Нарешті мій батько вірить у мене.
Я так пишаюся. Вперше можу сказати, що пишаюся собою.
Так.
Я не знаю, чому плачу.
Вибачте, не хочу бути грубою, але таксі вже тут.
-Маю шоу. -Дякую, що прийшла.
-Дякую, що запросив. -Дякую.
Бувай!
-Бувай, Кім. -До зустрічі.
-Бувай, сонечко. -Бувай.
-Візьми це в дорогу.
Кім, чому ти не їси золото?
-Дякую, що прийшла. -Дуже дякую. Вітаю.
Поклади золото так.
Так?
Так!
Як мені отримати парний годинник?
-Боже мій. -Що мені треба робити?
-Потрібні злети й падіння. -Спитай Анну.
Ми будемо святкувати, якщо ви подружитесь?
Ти що, знущаєшся?
Будьмо реалістами.
Озираючись кімнатою, я бачу усмішки, сміх,
дружні розмови, і це те лайно, за яким я сумувала.
Ми були веселою компанією, підтримували одне одного,
і розважалися разом.
Я щаслива, що ми залишили все позаду,
і рухаємося далі правильним шляхом.
Я й не думав, коли приїхав у Лос-Анджелес,
що ви будете моїми друзями. Це чудово. Це справді чудово.
Як думаєш, ти поїдеш з Лос-Анджелеса? Чи ти тут назавжди?
Ви — мої люди.
-Вітаю в Лос-Анджелесі. -Ти — наша людина.
Це наче сцена возз'єднання з «Друзів».
Ви допоможете мені залишитися тут?
-Так! -А тепер обіймемося!
Групові обійми!
Чому ви так довго мене не обіймали?
Боже мій. Я зараз, і я рік тому.
Не мав машини. Узагалі-то, у мене досі її немає.
Але тепер у мене є власний простір. У мене є дівчина.
У мене своє виробництво напоїв. Я не вживаю вже понад шість років.
Здається, що зараз можливо все.
-З днем тверезості. -Будьмо.
З днем народження!
-Дякую. -Люблю тебе, Кевіне!
Рік тому я відчував, що нічого неможливо.
Цього року я відчуваю, що все можливо.
-Люди дарують подарунки за тверезість? -Де мій?
Твій годинник.
У Нью-Йорку може статися будь-що.
Тут мільярдери, творці стилю, інфлюенсери, бізнесмени.
Це місто, де ти можеш бути ким завгодно.
БІЛЬШЕ ГЛАМУРУ
Нью-Йорк, я тут!
Сподіваюся, з ними буде краще, ніж з компанією з Лос-Анджелеса.
Сексуальний чоловік, по саме годі.
Тіна — стильна дівчина-ідеал.
-Сьогодні буде якась вечірка? -Так!
Понад 145 каратів.
Це як три «Роллс-ройси» в одному.
Стівен і Дебора — успішні мережевики.
Підбери щось моїй дружині.
Якщо перейдеш їм дорогу, вони тебе загризуть.
-Я самотня… -Не їла піцу в Нью-Йорку?
-Ні! -І хочу стосунків.
Я бачив, як ви цілувалися.
Тіна завжди питає: «У тебе від нього тремтить кицька?»
Мої батьки дивляться.
У мене були побачення з половиною населення Нью-Йорка.
Який ти сильний.
Я знайшов фото з того часу, нам треба це повторити.
Як він тобі?
-Не знаю, він 190 см. -Ти вважаєш його гарним.
Гадаєш, Віка танцює під дудку Річарда?
-Чому ти тут? Ти поводишся як дурепа. -Я?
Тобі промили мізки. Я б йому надерла дупу.
Я наче на краю обриву.
Маю зізнатися. Я когось зустрів.
-Вона негативна, токсична. -Ця жінка — дурна трата часу.
-У мене немає конкурентів. -Я готовий до бою.
Я не хочу зриватися, але я зроблю це.
ІМПЕРІЯ ГЛАМУРУ НЬЮ-ЙОРК
Воно закривається?
Я в таксі!
Переклад субтитрів: Данило Добровольський