Drž hlavu.
Hlava mu krvácí a má mělký dech.
- Dobře! - Ano!
- Není tu nic nebezpečného! - Fajn!
Pozor! Ustupte!
- Záchranka! - Oblast je bezpečná!
Tak je zachráníme.
25, 26, 27, 28, 29, 30.
Dobře!
Zastavuji resuscitaci. Analýza EKG.
Monitorujte VF.
Ustupte.
- Čistý! - Čistý!
Defibrilátor!
Dobře!
Pořád nic.
- Odneste ho do sanitky. - Ano!
Raz, dva, tři!
Co se tu sakra děje?
Júsuke!
Tam nesmíte!
- Júsuke! - Počkejte! Poslouchejte!
Jsem tady!
- To je on. - Tak.
Zná oběť.
- Pojďte sem. - Ano!
- Počkejte! Poslouchejte mě! - Júsuke!
- Hej! - Júsuke!
Pozor na dveře!
HASIČI MĚSTA SARAJAŠIKI
Ty vole…
Jsem mrtvej?
O ČTYŘI HODINY DŘÍVE
Měla jsem radost, že jsi konečně ve škole. Proč se tu ulejváš?
Radši mlč, vtěrko šeredná.
Co chceš?
Neříkej mi „vtěrko“.
Učitel tě hledá.
To bude zase kázání.
Klidně ho ignoruj.
Ani nápad.
I mně vyčítá, že jsme kamarádi z dětství.
No jo. Už jdu.
Ach jo.
Kirino!
Čus.
Víš, že to nestačí, že jo?
Vidíš? Máš víc.
Au!
Hej!
Co tam děláte?!
Ty delikvente.
Vydírání je nové dno.
Co?
Ne, on…
Darebáci, co kašlou na morálku, jsou největší odpad!
Takové žáky ve škole nechceme!
Sklapni. Budu si dělat, co chci.
Urameši!
Vy ostatní, vraťte se do třídy!
Pane Sakjo, prý pracujete na novém projektu,
kde zisky z kasina půjdou na rozvoj města.
Přesně tak.
Ta díra v zemi je tam už mnoho let,
tak se peníze dobře využijí.
Ta obrovská jáma se stala symbolem města Sarajašiki.
Jestli ji dokážu využít pro zábavu,
bude to jistě zpestření v tomhle nudném světě.
Vdechne světu nový život…
Júsuke, co se stalo ve škole?
Naštval jsem se a ulil se.
Za trest, že chodíš za školu, mi uvař kafe.
No jo.
Jestli tam nechceš chodit, nechoď.
Pro svobodnou matku není snadný vydělat na školný.
Teď mi bude dávat kázání máma?
Dej mi pokoj.
Když ti vadí, že ti nadávám, tak se živ sám, ty vyžírko.
Tak fajn.
Mám dneska smůlu nebo co? Sakra.
Urameši!
Dej pokoj, Kuwabaro. Nevyřídili jsme si to včera?
Drž hubu!
Včera jsem nebyl ve formě,
ale dneska ti rozbiju držku.
Hele, fakt nemám náladu.
Ať toho nelituješ.
Kuwabaro, uklidni se!
Drž hubu! Pusťte mě!
Kuwabaro! Počkej!
- Necháme ho bejt! - Sklapni!
Kuwa… Kuwabaro!
Ještě jsem neskončil…
Ty se vážně nevzdáváš.
- Kuwabaro! - Není ti nic? Kuwabaro!
Necháme to bejt, jo?
Ještě jsem neprohrál!
Neprohrál jsi! Pral ses parádně!
To je mezi náma dvěma. Ustupte!
Kuwabaro, tvůj soupeř odešel!
Kuwabaro!
VÍTEJTE V JUKIMUROVĚ BISTRU
Děkuju!
Poběž, Masaru!
Už jdu!
Vítejte!
- Vítejte! - Ramen!
- Jeden ramen! - Hned to bude!
NÁKUPNÍ PASÁŽ MĚSTA SARAJAŠIKI
Promiňte.
„Promiňte“ nic nevyřeší.
Promiňte, ale pouštíme lidi popořádku.
- Všichni tu trčí. - Jak dlouho to ještě potrvá?
Proboha! Ach jo.
Co tam dělají? No tak, jedeme! Debilové…
Proč je tu ta zácpa, zatraceně?
Co tam dělají?
No tak…
- Jsem doma! - Ahoj!
- Dobrý den! - Zdravím.
- Dobrý den! - Vítejte!
Počkej… No tak…
- Keiko. - Co?
My musíme domů.
- Co? Ale… - Promiň! Uvidíme se zítra!
Čau!
Co? Počkejte…
Hele, Júsuke!
Co je?
Dneska ve škole
jsi zastavil ty grázly, viď?
Nic neřekneš, a lidi to špatně pochopí!
Mlč. Vysvětlovat nemá cenu.
Proč jsi pořád takovej?
S tebou to vůbec nesouvisí.
Už toho mám dost.
V tom případě je mi to jedno.
Výborně. Jsem rád.
- Čau, šeredná vtěrko. - Nejsem šeredná, blbečku!
Kriminálníku! Chcípni!
Hej! Co je to tam?
JÚ JÚ HAKUŠO
V dávných dobách byl svět lidí propojený se světem démonů.
Lidé, kteří zabloudili do světa démonů, se stali oběťmi jókai,
a jókai se kradli do lidského světa, kde lovili lidi.
Později
svět duchů nakreslil mezi oběma světy hranici,
která oddělila svět lidí od světa démonů.
Tak to alespoň bylo v plánu…
Vypadá to, že je ze mě duch…
Dnešní děti rychle chápou.
Spousta lidí při náhlých nehodách odmítá uvěřit, že jsou mrtví.
Takhle se všechno urychlí.
Kdo vůbec jsi?
Průvodkyně do světa duchů.
Říkej mi „Botan“.
Jsem to, čemu v západním světě říkají „Smrtka“.
- Těší mě! - Jakýpak „těší mě“?
Máš špatnou náladu?
Samozřejmě!
Asi to nepoznáš, ale jsem v šoku.
Nemůžeš se tvářit pochmurnějc, ty náno?
Už to vidím.
Tvoje osobnost odpovídá údajům.
Júsuke Urameši, 17 let.
Hrubý, násilnický, vznětlivý a bezohledný…
- Drž hubu! - …nevychovaný a nepříliš inteligentní.
Rvačky, kouření, pití, hazard…
Je to pravda?
Problém, krávo?
- Jsi hotový zplozenec zla. - Chceš ránu?
Možná je dobře, že jsi umřel?
Mlč a nech mě bejt!
Kam jdeš? Ještě jsem neskončila.
Má trochu odřené čelo a ruce,
ale nic zlomeného a mozek je v pořádku.
Díkybohu!
Moc mě to mrzí, Masaru…
Nemusí zůstat v nemocnici, můžete jít domů.
Dobře. A…
Ten student, který Masaruho zachránil…
Tak jo.
To stačí.
Takže Botan, jo?
Do pekla nebo kam,
odveď mě pryč.
Zdání může klamat, co?
Taky jsi to špatně pochopil.
Nepůjdeš do pekla, do nebe ani nikam jinam.
Cože? Co to plácáš?
Abych řekla pravdu,
ve světě duchů tvou smrt nikdo nečekal.
Ani sám Buddha si nedokázal představit,
že by se grázl jako ty obětoval kvůli dítěti.
Nevídaná anomálie.
„Anomálie?“
Musíme toho hodně probrat.
Ale na to bude čas ve světě duchů.
Můj šéf ti to vysvětlí.
- Jdeme do světa duchů? - Ano.
Hned teď.
Co to je?
Svět duchů je na vyšší rovině než třetí dimenze.
Co to znamená?
Představ si to jako zvláštní a tajemný svět.
Tam pracuje můj šéf.
A kdo je vlastně ten tvůj šéf?
Enma, samozřejmě.
Co? Enma?
Vážně?
Chceš si hrát?
Děkuju.
Bolí to?
To nic.
Děkuju.
Prosím.
Děkuju.
V tom případě děkuju.
Mockrát děkuju.
Jste v pořádku?
- Díky. - To nic.
- Jste laskavý. - Děkuju.
- To nestojí za řeč. - Děkuju.
Tady Botan.
- Přivedla jsem Júsukeho Uramešiho. - Aha.
Jsem skoro hotový. Moment.
Sklapni, ty starej páprdo!
Utíkej, rychle!
Rychle, běž!
Vy malí spratci!
Co to dělá?
Dělí duše mrtvých mezi nebe a peklo.
Probíhá to úplně jinak, než jsem slyšel.
Asi mluvíš o staré éře.
Zapracovali jsme na efektivitě a tohle je výsledek.
Sakra!
Vítej.
Buď tu jako doma.
Ty jseš
Enma?
Jsem král Enma mladší, známý také jako Koenma.
A pozor na pusu.
Cože?
Ach! Pšt!
To je jedno.
Jak vidíš, jsem k smrti zavalený prací.
Takže půjdu k věci.
Júsuke Urameši.
Pošlu tě zpátky do života.
Za to se staneš duchovním detektivem.
Co to je?
Tvůj hlavní úkol
bude řešit případy týkající se jókai ve světě lidí.
Po odchodu tvého předchůdce je to místo dlouho prázdné…
Objevilo se něco znepokojivého.
Tohle je jókai zvaný škrkavec.
Obvykle obývají svět démonů,
ale kdovíproč vstoupili do světa lidí.
Zjisti, proč se škrkavec
objevil ve světě lidí.
Jistě neodmítneš, když tě oživím.
Nemám zájem.
Co?
Vrátíš se do života. Proč odmítáš?
Nenechám si poroučet ani jako duch.
A navíc…
Všem se uleví, že jsem mrtvej.
Mějte se.
No… Počkej přece.
Co?
To byla zábava! Jsem tady poprvé.
- Teď jdeme tam. - Dobře.
Je tu pan Tarukane.
Bavíte se dobře, pane Tarukane?
Prohrál jsem 200 milionů jenů.
Všechny zbývající žetony vsaďte na 22.
Poslední výzva.
Konec sázek.
Vítězné číslo: 22, černá. Sudá.
- Co? - Neuvěřitelné!
Gratuluju.
Aha, chápu.
Je to zfixlovaný.
Nepředstavitelné.
Je to jen štěstí.
Prý chcete založit nové podnikání
na tom propadu, co jste ode mě koupil.
Ano. Jste dobře informovaný.
Jste jediný podivín, kterého ta díra v zemi zajímá.
Je tam snad zakopaný poklad?
Ne.
Je tam jen díra.
Je to jen díra, která vede dál.
Až do světa démonů.
Vyhrává oranžová. Pět set dvacet tisíc.
Gratuluju!
Páni! Já vyhrál!
No ne!
Na 17letýho kluka jsi dost sentimentální.
Zase ty?
Vážně se nechceš vrátit do života?
Tuhle práci dělám už dlouho.
Nejlíp poznáš, co si lidi mysleli o člověku, když žil,
na pohřebním obřadu.
Přemýšlej, co uděláš,
až navštívíš ten svůj.
Tak další!
- Máš hlad? - Dal bych si ramen.
Jo! Nebo čínský soba nudle.
To je to samý.
Jo. Přesně to jsem čekal.
Kirino! Jdeš akorát vhod!
Co to máš?
Naval.
Proč bys dával peníze mrtvýmu?
Zase ty debilové.
Kondolence?
Bacha na ruce! Hej!
Vrať to!
Vrať mi to!
Ty zmetku pitomej.
Přestaň, Kuwabaro! Jsme na pohřbu!
- Zastav ho! Dost! - Hele…
Urameši, ty hajzle!
Umřít hned po vítězství je sviňárna!
Vrať se, sakra!
Kuwabaro!
Promiň!
Vrať se a bojuj se mnou!
To je vůl…
Děkuju ti, Júsuke!
Mami.
Vrátíme se, až se probudí.
Až se probudí, chci mu pořádně poděkovat.
To už jsme zažily.
Co?
Nevzpomínáš si?
Když se Júsuke nachladil.
Aha…
Uprostřed zimy skočil do řeky.
Když mi tam spadla čepice.
Přesně tak.
To bylo jedinkrát,
co nastydl.
Takže si to pamatuju jasně.
Jo.
I tenkrát…
ses o něj starala a byla u něj.
Viď, Keiko?
Protože to byla moje vina.
Paní Acuko,
já jsem
řekla Júsukemu něco hroznýho.
Řekla jsem mu, ať chcípne.
Nemyslela jsem to vážně…
Je to celý moje vina…
Promiňte!
Je mi to moc líto.
Paní Acuko.
Júsuke…
To nic.
Júsuke by si z toho nic nedělal.
Nebuď smutná.
To by nerad viděl.
Rozplakal dvě ženy najednou.
To je hrůza!
Hej!
Pěkný!
Chyť ho!
Víc!
Chyť ho!
- Jo! - Víc!
Ještě jednou!
Hej!
Běž!
Jako trest, že ses nám postavil,
co kdybych tě popálil?
To vypadá nebezpečně! To je blízko!
Au!
- Běžte! - Co čumíte?
Vypadněte.
Nikdo tě nezachrání, blbečku.
To je děsivý!
Spal ho! No a co? Udělej to…
Je to vůbec možný?
To je nebezpečný!
Zatraceně…
Co to bylo?
Počkej. Kuwabaro?
Počkej, Kuwabaro!
Oheň!
Oheň! Utíkejte!
Ten kluk se zbláznil! Co to sakra je?
Hej! Co se stalo?
Počkej! Kuwabaro!
Netrap se tím nesmyslem.
Júsuke!
Hele, Botan…
Ano?
Abych byl zase živej…
co že to musím udělat?
Neumíš bejt upřímnej, co?
Ale jestli ses rozhodl, musíme se připravit.
Počkej tu chvilku.
Koenmo. Jak je na tom Júsukeho tělo?
Oživení se povedlo, ale teď máme větší problém.
Co?
Júsuke, slyšíš mě?
Je to naléhavé.
Proč? Co se děje?
Řádí tam člověk, kterého posedl jókai.
V ohrožení je i tvůj domov.
Júsuke!
Přestaňte, paní Uramešiová! Nebo taky umřete!
Pusťte mě!
Júsuke žije! Musím mu pomoct!
Chápu váš zármutek, ale Júsuke je mrtvý!
Je to pravda! Najednou se mu vrátila barva do obličeje!
Tlouklo mu srdce!
To není možné! Držte se zpátky!
Přestaňte! Pusťte mě!
Pusťte mě! Prosím!
- Pusťte mě! - Není to bezpečné!
Hej, nebuď blbá! Vrať se!
Kašli na moje tělo a uteč! Rychle!
Hej!
Ale ne, jsme v pasti.
Hej, Keiko!
Keiko!
Hej! Keiko!
No tohle…
Hej, Koenmo, dovol mi zachránit Keiko!
Jestli umře,
nemám důvod se vracet!
Ve všem tě poslechnu.
Jen mě přiveď zpátky!
Nezapomeň, co jsi právě řekl!
Júsuke? Cože?
Promiň, promluvíme si pak.
Postarej se o Keiko.
Keiko…
Hej, Koenmo,
co ten běsnící jókai?
Je to ten škrkavec.
Posedne člověka s negativními emocemi a zesílí je.
Takže to on za všechno může.
Júsuke, dávám ti první rozkaz jako duchovnímu detektivovi.
Zastav škrkavce za každou cenu!
To bych udělal i bez rozkazu!
Sawamuro, je ti něco?
- Ustup! - Kuwabaro, je to blázen.
- Hej! Pusť ho! - Ty parchante!
- Hej! - Hajzle!
Pusť ho!
Nech ho bejt!
Sawamuro!
Sakra!
Urameši?
Proč…
Hej, ty! Vzpamatuj se!
Co to…
Júsuke!
Posedl ho škrkavec.
Nehýbe se z vlastní vůle.
Co to přesně znamená?
Rychle ho vyžeň, nebo z něj bude jókai!
Jak ho mám vyhnat?
Tvá jediná naděje je duchovní energie.
Co je duchovní energie?
To tě jen tak snadno nenaučím!
Nauč mě to hned!
Dobře, poslouchej.
Nejdřív soustřeď všechnu svou duchovní energii do jedné části těla.
Ted přijde to nejdůležitější.
Původ „duchovní energie“…
Nemarni čas a vyklop to!
Chtěl, abych ho učil…
Právě jsi ji použil!
To je ta síla!
Co to je?
Júsuke!
Uklidni se, Botan.
Můžeme mu jen věřit a dohlížet na něj.
Rychle, Júsuke.
Nezbývá nám moc času.
Hmyzáku hnusnej, padej!
Prober se!
Dřív jsi takovej nebyl.
Tam na pohřbu
ses těm násilníkům postavil, ne?
A teď se necháš ovládat hmyzem?
Tak se vzpamatuj!
Pomoz mi…
Já z tebe toho hmyzáka dostanu!
Vypadni…
odtamtud!
Ty hajzle!
Hej… Kluci…
Hej, Sawamuro…
Sawamuro!
Čau, Kuwabaro.
Urameši…
Postarej se o ně.
Júsuke?
Je to vážně…
Jo.
Neumřu jen proto, že jseš na mě hnusná.
To bolí, blbko!
Vítej zpátky.
Děkuju.
Júsuke!
Nechte toho!
Vážně! To stačí.
Chápu.
Říkám, že to chápu!
To bylo o vlásek.
Jestli náš duchovní detektiv bojuje takhle, máme potíž.
Co?
Podle toho, co jsem slyšel, jim jde o víš co.
Donutíš ho bojovat proti nim?
Júsuke proti nim nebude mít šanci.
Já vím.
Ale nesmíme dopustit,
aby se ty věci zneužily ke zlému.
Překlad titulků: Markéta Demlová