‫תפוס את הראש.‬
‫הוא מדמם מהראש, והנשימה שלו שטחית.‬
‫בסדר!‬ ‫-הבנתי.‬
‫המפקד, לא נמצאו חפצים מסוכנים!‬ ‫-טוב!‬
‫זהירות, זוזו הצידה!‬
‫צוות החירום הגיע!‬ ‫-האזור בטוח!‬
‫בסדר, בואו נציל אותם.‬
‫עשרים וחמש, 26, 27, 28, 29, 30.‬
‫בסדר!‬
‫עוצר החייאה. מתחיל בדיקת אק"ג.‬
‫מוניטור פרפור חדרים.‬
‫תתרחקו.‬
‫פנוי!‬ ‫-פנוי!‬
‫הפעל דפיברילטור!‬
‫בסדר!‬
‫אין פעילות לב.‬
‫תכניסו אותו לאמבולנס.‬ ‫-בסדר.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫יוסקה!‬
‫אל תתקרבי, בבקשה!‬
‫יוסקה!‬ ‫-רגע, תקשיבו לי!‬
‫אני כאן!‬
‫זה הוא.‬ ‫-בסדר.‬
‫היא מכירה את הקורבן.‬
‫בואי איתנו.‬ ‫-כן!‬
‫רגע, תקשיבו לי!‬ ‫-יוסקה!‬
‫תקשיבו!‬ ‫-יוסקה!‬
‫זהירות מהדלת!‬
‫- שירותי החירום של סראיאשיקי -‬
‫היי, אידיוט...‬
‫אני מת?‬
‫- ארבע שעות קודם לכן -‬
‫בדיוק כשחשבתי שסוף סוף תבוא ללימודים.‬
‫למה אתה מבריז מהשיעור?‬
‫תשתקי, חטטנית מכוערת.‬
‫מה את רוצה?‬ ‫-אל תקרא לי "מכוערת", אידיוט.‬
‫המורה מחפש אותך.‬
‫זו בטח סתם עוד הטפה.‬
‫תתעלמי ממנו.‬
‫אין מצב.‬
‫אני חוטפת אש, רק כי אנחנו חברי ילדות.‬
‫טוב, בסדר. אני אלך, סבבה?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫קירינו!‬
‫היי.‬
‫ברור לך שזה לא מספיק, נכון?‬
‫רואה? יש לך עוד.‬
‫היי!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫עבריין שכמוך.‬
‫סחיטה היא שפל חדש.‬
‫לא, הוא...‬
‫עלובים חסרי מוסר כמוך‬ ‫הם הזבל האנושי הנחות ביותר!‬
‫אין לנו צורך באנשים כמוך בבית הספר הזה!‬
‫שתוק. אני אעשה מה שאני רוצה.‬
‫אוראמשי!‬
‫כל השאר, תחזרו לכיתה!‬
‫מר סקיו, שמעתי שאתה פותח עסק חדש‬
‫ומשתמש ברווחי הקזינו כדי לתרום לעיר.‬
‫נכון.‬
‫הבולען נמצא בה כבר שנים רבות,‬
‫ואני מתכנן לנצל אותו היטב.‬
‫הבור הענק הזה הפך לסמל של העיר סראיאשיקי.‬
‫אם אוכל לספק באמצעותו בידור,‬
‫אני בטוח שאוכל להוסיף קצת עניין‬ ‫לעולם המשעמם הזה.‬
‫הוא יפיח חיים חדשים בעולם...‬
‫יוסקה, מה עם הלימודים?‬
‫התעצבנתי והברזתי.‬
‫כעונש על ההברזה, תכין לי קפה.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אם אתה לא רוצה ללכת, פשוט תנשור.‬
‫לאם יחידנית לא קל להרוויח‬ ‫את שכר הלימוד שלך.‬
‫עכשיו אימא שלי מטיפה לי?‬
‫תרדי ממני.‬
‫אם אתה לא אוהב שנוזפים בך, לך לגור לבד,‬
‫שנורר בטלן שכמוך.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אין לי מזל היום, לעזאזל!‬
‫אוראמשי!‬
‫די, קואברה. לא סגרנו את זה אתמול?‬
‫שתוק!‬
‫לא הייתי במצב טוב אתמול,‬
‫אבל היום אני אחסל אותך.‬
‫יש לי מצב רוח רע כרגע.‬
‫כדאי שלא תתחרט על זה.‬
‫קואברה, תירגע!‬
‫שתוק! תעזוב אותי!‬
‫קואברה, רגע!‬
‫בוא נניח לו קצת!‬ ‫-שתוק!‬
‫קואברה!‬
‫עוד לא סיימתי…‬
‫אתה לא מוותר.‬
‫קואברה!‬ ‫-אתה בסדר? קואברה!‬
‫בוא נעשה הפסקה, טוב?‬
‫עדיין לא הפסדתי!‬
‫לא הפסדת, החטפת לו יפה מאוד!‬
‫זו קטטה בין שני יריבים, זוזו מפה!‬
‫קואברה, היריב שלך הלך!‬
‫קואברה!‬
‫- ברוכים הבאים למסעדת יוקימורה -‬
‫תודה!‬
‫בוא, מסארו!‬
‫טוב!‬
‫ברוך הבא!‬
‫-ראמן!‬
‫ראמן אחד!‬ ‫-מיד מגיע!‬
‫- מתחם קניות סראיאשיקי‬ ‫מסעדת יוקימורה -‬
‫אני מצטער.‬
‫התנצלות לא תעזור.‬
‫אני מצטער, אבל אנחנו נותנים לאנשים‬ ‫לעבור לפי הסדר.‬
‫כולם תקועים כאן.‬ ‫-כמה זמן זה ייקח?‬
‫נו כבר!‬
‫מה הם עושים?‬ ‫קדימה, סעו כבר! האידיוטים האלה...‬
‫מה זה העיכוב הזה, לעזאזל?‬
‫מה הם עושים?‬
‫נו, באמ...‬
‫חזרתי!‬ ‫-ברוך שובך!‬
‫שלום!‬ ‫-סליחה!‬
‫שלום!‬ ‫-ברוכה הבאה!‬
‫רגע, חכי.‬
‫קייקו.‬ ‫-מה?‬
‫אני הולכת הביתה.‬
‫מה? אבל...‬ ‫-מצטערת. נתראה מחר.‬
‫ביי.‬
‫מה? חכו...‬
‫היי, יוסקה.‬
‫מה?‬
‫בבית הספר היום,‬
‫עצרת את הבריונים ההם, נכון?‬
‫אתה אף פעם לא מסביר,‬ ‫אז איש לא מבין אותך!‬
‫תשתקי. הסבר דורש יותר מדי מאמץ.‬
‫למה אתה תמיד כזה?‬
‫זה לא קשור אלייך.‬
‫נמאס לי.‬
‫אם כך, לא אכפת לי!‬
‫נהדר. אני שמח.‬
‫ביי, חטטנית מכוערת.‬ ‫-אל תקרא לי "מכוערת", אידיוט!‬
‫עבריין שכמוך! תמות כבר!‬
‫היי! מה זה שם?‬
‫- יו יו האקושו -‬
‫לפני זמן רב,‬ ‫עולם בני האדם ועולם השדים היו מחוברים.‬
‫בני אדם שהגיעו בטעות לעולם השדים‬ ‫נפלו קורבן ליוקאי,‬
‫והיוקאי התגנבו לעולם בני האדם‬ ‫כדי לטרוף אותם.‬
‫מאוחר יותר,‬
‫עולם הרוחות הציב גבול בין שני העולמות,‬
‫והפריד את עולם בני האדם מעולם השדים.‬
‫זו הייתה התוכנית לפחות...‬
‫לאט.‬ ‫-כן.‬
‫נראה לי שהפכתי לרוח רפאים…‬
‫הילדים בימינו קולטים די מהר את המצב.‬
‫רוב מי שמעורב בתאונות פתאומיות כאלה‬ ‫מסרב להאמין שהוא מת.‬
‫זה עוזר לזרז את העניינים.‬
‫מי את, בדיוק?‬
‫אני אדריך אותך לעולם הרוחות.‬
‫תקרא לי "בוטאן".‬
‫אני בעצם מה שהעולם המערבי מכנה‬ ‫"מלאך המוות".‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-שום "נעים מאוד"!‬
‫יש לך מצב רוח רע?‬
‫ברור!‬
‫אני אולי נראה בסדר, אבל אני בהלם.‬
‫את לא יכולה לעשות פרצוף קודר יותר, טיפשה?‬
‫הבנתי.‬
‫האישיות שלך תואמת לנתונים.‬
‫יוסקה אוראמשי, בן 17.‬
‫פרוע, אלים, בעל מזג חם ופזיז...‬
‫תסתמי את הפה!‬ ‫-מתנהג לא יפה, ולא אינטליגנטי במיוחד.‬
‫קטטות, סיגריות, אלכוהול, הימורים...‬
‫זה נכון?‬
‫יש לך בעיה עם זה?‬
‫אתה נשמע כמו בנו של השטן.‬ ‫-רוצה ללכת מכות?‬
‫אולי זה טוב שאתה מת?‬
‫תשתקי! תעזבי אותי!‬
‫לאן אתה הולך? לא סיימתי.‬
‫יש לו כמה שפשופים במצח ובידיים,‬
‫אבל אין שברים, והמוח שלו בסדר.‬
‫תודה לאל!‬
‫אני כל כך מצטערת, מסארו...‬
‫אין צורך לאשפז אותו,‬ ‫אז הוא יוכל לחזור הביתה היום.‬
‫טוב...‬
‫התלמיד שהציל את מסארו...‬
‫טוב.‬
‫מספיק לי.‬
‫בוטאן, נכון?‬
‫לגיהינום או מה שלא יהיה,‬
‫קחי אותי מכאן.‬
‫אל תסתכל בקנקן, נכון?‬
‫בנוסף, לא הבנת.‬
‫אתה לא הולך לגיהינום,‬ ‫לגן העדן או לשום מקום כזה.‬
‫מה? על מה את מדברת?‬
‫למען האמת,‬
‫בעולם הרוחות לא צפו את מותך.‬
‫אפילו הבודהה עצמו לא יכול היה לדמיין‬
‫שעבריין כמוך יקריב את עצמו כדי להציל ילד.‬
‫חריגה של פעם ב-100 שנים.‬
‫חריגה?‬
‫יש לנו עוד הרבה על מה לדבר.‬
‫נוכל לעשות את זה אחרי שנגיע לעולם הרוחות.‬
‫הבוס שלי יסביר.‬
‫אנחנו הולכים לעולם הרוחות?‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו.‬
‫מה זה?‬
‫עולם הרוחות נמצא‬ ‫במישור גבוה יותר מהממד השלישי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫תדמיין עולם מוזר ומסתורי.‬
‫שם הבוס שלי עובד.‬
‫ומי הבוס הזה שלך בדיוק?‬
‫אנמה, כמובן.‬
‫מה? אנמה?‬
‫ברצינות?‬
‫רוצה לשחק?‬
‫תודה.‬
‫זה כואב?‬
‫אני בסדר.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫אם כך, תודה.‬
‫תודה רבה.‬
‫את בסדר?‬
‫תודה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תודה רבה לך.‬ ‫-תודה.‬
‫על לא דבר.‬ ‫-תודה.‬
‫זו בוטאן.‬
‫הבאתי את יוסקה אוראמשי.‬
‫כמעט סיימתי. תני לי דקה.‬
‫שתוק, תרח זקן!‬
‫רוצו מהר!‬
‫מהר!‬
‫פרחחים קטנים!‬
‫מה הוא עושה?‬
‫הוא קובע אילו נשמות‬ ‫ילכו לגן העדן ואילו לגיהינום.‬
‫התהליך שונה ממה ששמעתי.‬
‫אתה בטח מדבר על התקופה הישנה.‬
‫עבדנו קשה כדי לשפר את היעילות, וזו התוצאה.‬
‫לעזאזל!‬
‫ברוך הבא.‬
‫תרגיש בבית.‬
‫אתה...‬
‫אנמה?‬
‫אני המלך אנמה הבן, הידוע גם בשם קואנמה.‬
‫ותשמור על הפה שלך.‬
‫מה?‬
‫שקט!‬
‫לא חשוב.‬
‫כפי שאתה רואה, העומס הזה הורג אותי,‬
‫אז אגש ישר לעניין.‬
‫יוסקה אוראמשי.‬
‫אני מחזיר אותך לחיים.‬
‫בתמורה, אתה תהיה בלש רוחות.‬
‫מה זה?‬
‫עיקר העבודה שלך יהיה‬
‫לפענח מקרים הקשורים ליוקאי בעולם בני האדם.‬
‫המשרה פנויה כבר זמן מה מאז שקודמך עזב...‬
‫אבל משהו מטריד צץ.‬
‫זה יוקאי שנקרא מפלצת הכרץ.‬
‫בדרך כלל הם חיים בעולם השדים,‬
‫אבל משום מה, הם נכנסו לעולם בני האדם.‬
‫אתה תחקור את הסיבה לכך שמפלצת הכרץ‬
‫הופיעה בעולם בני האדם.‬
‫בטח לא תסרב, כי תחזור לחיים.‬
‫לא, אני סבבה.‬
‫מה?‬
‫אתה תחזור לחיים. למה לך לסרב?‬
‫אני לא רוצה לקבל הוראות אפילו כרוח רפאים,‬
‫וחוץ מזה...‬ ‫אני בטוח שהמוות שלי מקל על כולם.‬
‫נתראה.‬
‫רג... רק רגע!‬
‫מה?‬
‫זה היה כיף! זו הייתה הפעם הראשונה שלי.‬
‫בואי נשחק בזה עכשיו.‬ ‫-טוב.‬
‫מר טרוקנה הגיע.‬
‫אתה נהנה, מר טרוקנה?‬
‫הפסדתי 200 מיליון ין.‬
‫שים את כל האסימונים הנותרים שלך על 22.‬
‫קריאה אחרונה.‬
‫לא להמר יותר.‬
‫המספר המנצח: 22 שחור. זוגי.‬
‫וואו!‬ ‫-מדהים!‬
‫ברכות על הזכייה.‬
‫הבנתי.‬
‫אז זה סודר.‬
‫לא ייאמן.‬
‫זה רק עניין של מזל.‬
‫דרך אגב, שמעתי שאתה מנסה לפתוח עסק חדש‬
‫בבולען ההוא שקנית ממני.‬
‫נכון.‬
‫אתה יודע הכול.‬
‫אתה ההזוי היחידי שמתעניין בבור הזה.‬
‫קבור בו אוצר או משהו כזה?‬
‫לא.‬
‫זה סתם בור.‬
‫זה פשוט בור ללא תחתית‬
‫שמוביל עד...‬
‫לעולם השדים.‬
‫כספי הזכייה של הצבע הכתום, 520 אלף.‬
‫מזל טוב!‬
‫ואו, זכיתי!‬
‫ואו!‬
‫אתה מאוד רגשן יחסית לילד בן 17.‬
‫שוב את?‬
‫אתה באמת לא רוצה לחזור לחיים?‬
‫אני עושה את העבודה הזאת כבר הרבה זמן.‬
‫הדרך הטובה ביותר לדעת‬ ‫מה אנשים חשבו על אדם כשהיה בחיים‬
‫היא בטקס האשכבה שלו.‬
‫תחשוב על צעדיך הבאים‬
‫אחרי שתבקר בשלך.‬
‫הבא בתור!‬
‫רעב?‬ ‫-נראה לי שאוכל ראמן היום.‬
‫כן! או מרק סובה סיני.‬
‫זה אותו הדבר.‬
‫כן. בדיוק כפי שצפיתי.‬
‫קירינו! תזמון מושלם!‬
‫מה יש לך שם?‬
‫תן לי.‬
‫מי נותן כסף לבחור מת?‬
‫שוב החארות האלה.‬
‫מתנת ניחומים?‬
‫זהירות על הידיים!‬
‫תחזיר את זה!‬
‫תחזיר לי!‬
‫חתיכת חרא.‬
‫תפסיק, קואברה, זה טקס אשכבה!‬
‫תעצרו אותו! מספיק!‬ ‫-היי!‬
‫אוראמשי, חתיכת חרא!‬
‫כמה עלוב מצידך‬ ‫למות מייד אחרי ניצחון בקטטה!‬
‫תחזור, לעזאזל!‬
‫קואברה!‬
‫סליחה!‬
‫תחזור ותילחם בי!‬
‫האידיוט הזה...‬
‫תודה, יוסקה!‬
‫אימא.‬
‫בואי נחזור לכאן כשהוא יתעורר.‬
‫ברגע שהוא יתעורר,‬ ‫אני רוצה להודות לו כמו שצריך.‬
‫כבר עשינו את זה פעם.‬
‫מה?‬
‫את לא זוכרת?‬
‫כשיוסקה היה חולה.‬
‫הוא קפץ לנהר באמצע החורף.‬
‫כשהכובע שלי נפל לתוכו.‬
‫נכון.‬
‫זאת הייתה הפעם היחידה‬
‫שהוא הצטנן.‬
‫לכן אני זוכרת את זה בבירור.‬
‫כן.‬
‫גם אז…‬
‫טיפלת בו ולא זזת ממיטתו.‬
‫נכון, קייקו?‬
‫כי זה קרה באשמתי.‬
‫גברת אטסוקו,‬
‫אמרתי... משהו נורא ליוסקה.‬
‫אמרתי לו שימות.‬
‫לא התכוונתי לזה בכלל...‬
‫הכול באשמתי!‬
‫אני מצטערת!‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫גברת אטסוקו.‬
‫יוסקה...‬
‫זה בסדר.‬
‫יוסקה לא לקח דברים כאלה ללב.‬
‫אל תהיי עצובה כל כך.‬
‫יוסקה לא היה רוצה לראות אותך ככה.‬
‫הוא גרם לשתי נשים בוגרות‬ ‫לבכות בעת ובעונה אחת.‬
‫איזה ילד מרגיז!‬
‫היי!‬
‫כן!‬
‫תפוס אותו!‬
‫שוב!‬
‫תן לו!‬
‫כן!‬ ‫-שוב!‬
‫עוד פעם!‬
‫ואו!‬
‫קדימה!‬
‫כעונש על כך שהתנגדת לנו קודם,‬
‫מה דעתך שאשרוף אותך?‬
‫זה מסוכן מדי! זה קרוב!‬
‫תברח!‬ ‫-מה אתם רוצים?‬
‫תסתלקו.‬
‫אף אחד לא יבוא להציל אותך, אידיוט!‬
‫זה מפחיד!‬
‫תשרוף אותו! למי אכפת? נו כבר...‬
‫איך זה יכול לקרות?‬
‫זה מסוכן!‬
‫לעזאזל...‬
‫מה זה היה?‬
‫רגע. קואברה, חכה!‬
‫חכה, קואברה!‬
‫אש!‬
‫שרפה! תברחו!‬
‫הילד הזה השתגע! מה נסגר?‬
‫היי! מה קרה?‬
‫רגע, קואברה!‬
‫אל תילחצי מהשטויות האלה.‬
‫יוסקה!‬
‫בוטאן...‬
‫כן?‬
‫כדי לחזור לחיים…‬
‫מה אמרת שאני צריך לעשות?‬
‫אתה לא מסוגל לדבר בכנות, נכון?‬
‫אבל אם החלטת, אנחנו צריכים להתכונן.‬
‫חכה פה רגע.‬
‫קואנמה. מה שלום הגוף של יוסקה?‬
‫הצלחנו להחיות אותו,‬ ‫אבל יש לנו בעיה גדולה יותר כרגע.‬
‫איזו?‬
‫יוסקה, אתה שומע אותי?‬
‫זה מקרה חירום.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫בן אנוש שיוקאי השתלט עליו החל להשתולל.‬
‫אם זה יימשך, הבית שלך יהיה בסכנה.‬
‫יוסקה!‬
‫תפסיקי, אוראמשי! גם את תמותי!‬
‫עזוב אותי!‬
‫יוסקה חי! אני חייבת לעזור לו!‬
‫אני מבין את האבל שלך, אבל יוסקה מת!‬
‫לא נכון! ראיתי שהצבע חזר פתאום לפנים שלו!‬
‫הלב שלו פעם!‬
‫זה לא אפשרי! אל תתקרבי!‬
‫די, תעזוב אותי!‬
‫תעזוב אותי, בבקשה!‬
‫אמרתי לך לעזוב אותי!‬ ‫-זה מסוכן!‬
‫טיפשה!‬ ‫-קייקו!‬
‫טיפשה, צאי החוצה!‬
‫תשכחי מהגופה שלי ותברחי! מהר!‬
‫היי!‬
‫טוב, עכשיו אנחנו לכודים.‬
‫קייקו!‬
‫היי, קייקו!‬
‫ואו…‬
‫קואנמה, תן לי להציל את קייקו!‬
‫אם היא תמות,‬
‫אין לי סיבה לחזור לחיים!‬
‫אני אציית לפקודותיך.‬
‫רק תחזיר אותי לחיים!‬
‫אל תשכח את מה שאמרת עכשיו!‬
‫יוסקה? מה?‬
‫מצטער, נדבר אחר כך.‬
‫תשמרי על קייקו.‬
‫קייקו...‬
‫היי, קואנמה,‬
‫מה אמרת על יוקאי משתולל?‬
‫מפלצת הכרץ שדיברתי עליה קודם.‬
‫היא משתלטת על אנשים שחשים רגשות שליליים‬ ‫ומעצימה אותם.‬
‫אז כל זה באשמת המפלצת.‬
‫יוסקה,‬
‫אני נותן לך את פקודתך הראשונה כבלש רוחות.‬
‫עצור את מפלצת הכרץ בכל מחיר!‬
‫הייתי עושה את זה גם אם לא היית אומר!‬
‫סוואמורה, אתה בסדר?‬
‫תתרחק!‬ ‫-קואברה, הבחור הזה לא נורמלי.‬
‫היי, עזוב אותו!‬ ‫-חתיכת חרא!‬
‫היי!‬ ‫-הנה לך!‬
‫עזוב אותו!‬
‫שחרר אותו!‬
‫סוואמורה!‬
‫לעזאזל!‬
‫אוראמשי?‬
‫למה...‬
‫צא מזה!‬
‫מה…‬
‫יוסקה!‬
‫מפלצת הכרץ השתלטה עליו.‬
‫התנועות שלו לא רצוניות.‬
‫מה זה אומר בדיוק?‬
‫תוציא אותה ממנו מהר, לפני שיהפוך ליוקאי!‬
‫איך אבריח אותה?‬
‫התקווה היחידה שלך היא אנרגיית הרוחות.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫זה לא משהו שאני יכול ללמד אותך על המקום!‬
‫תלמד אותי להשתמש בה, עכשיו!‬
‫טוב, תקשיב היטב.‬
‫קודם כול,‬
‫תמקד את כל אנרגיית הרוחות‬ ‫בחלק אחד של הגוף שלך.‬
‫עכשיו, וזה החלק הכי חשוב,‬
‫המקור של "אנרגיית הרוח"...‬
‫תפסיק לבזבז זמן ותגיד כבר!‬
‫הוא ביקש שאלמד אותו...‬ ‫-השתמשת בה הרגע!‬
‫זה הכוח שאתה צריך להשתמש בו!‬
‫מה זה?‬
‫יוסקה!‬
‫תירגעי, בוטאן.‬
‫אנחנו רק יכולים להאמין בו ולהשגיח עליו.‬
‫מהר, יוסקה.‬
‫לא נותר לנו הרבה זמן.‬
‫חרק ארור, צא משם!‬
‫היי, צא מזה.‬
‫פעם לא היית ככה.‬
‫בטקס האשכבה שלי‬
‫ניסית להתנגד לבריונים ההם, נכון?‬
‫באמת תיתן לחרק להחליט בשבילך?‬
‫קדימה, צא מזה!‬
‫תעזור... לי…‬
‫אני אוציא ממך את החרק הזה עכשיו!‬
‫תסתלק...‬
‫צא, לעזאזל!‬
‫היי, חתיכת חרא!‬
‫היי... חבר'ה...‬
‫סוואמורה...‬
‫סוואמורה!‬
‫היי, קואברה.‬
‫אוראמשי...‬
‫תוודא שהאחרים בסדר.‬
‫יוסקה?‬
‫זה באמת…‬
‫כן.‬
‫אני לא אמות רק כי לכלכת עליי.‬
‫זה כואב, טיפשה!‬
‫ברוך שובך.‬
‫תודה.‬
‫יוסקה!‬
‫ברצינות, תפסיקו!‬
‫ברצינות! די, מספיק.‬
‫הבנתי.‬
‫אמרתי שהבנתי!‬
‫זה היה מסוכן בהרבה מובנים.‬
‫אם ככה בלש הרוחות החדש שלנו נלחם,‬ ‫אנחנו בצרות.‬
‫לפי מה ששמעתי, הם מחפשים... את יודעת מה.‬
‫תכריח אותו להילחם בהם?‬
‫ליוסקה אין שום סיכוי נגדם.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל אסור לנו‬
‫לתת לדברים האלה לשמש למטרות רעות.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬