Håll hans huvud. Han blöder från huvudet och andningen är ytlig.
-Okej! -Uppfattat!
Inga farliga föremål hittades!
Se upp! Kliv åt sidan!
-Sjukvårdarna är här! -Området är säkrat!
Okej, vi går vidare till dem.
…25, 26, 27, 28, 29, 30.
Okej!
Avslutar HLR, startar EKG-analys.
Kontrollera ventrikelflimmer. Undan.
-Allt klart. -Allt klart!
-Aktivera defibrillatorn! -Uppfattat!
Inget resultat.
-Flytta honom till ambulansen. -Okej!
Ett, två, tre!
Vad fan är det som pågår?
Yusuke!
-Håll er undan! -Yusuke!
Vänta, lyssna på mig! Jag är ju här!
-Ja! -Okej.
-Hallå! -Yusuke!
-Hon känner offret. -Då får du åka med.
-Hallå, lyssna på mig! -Yusuke!
-Lyssna, då! -Yusuke!
Jag stänger nu!
SARAYASHIKIS RÄDDNINGSTJÄNST
Jävla idiot…
Är jag död?
FYRA TIMMAR TIDIGARE
Jag som trodde att du äntligen skulle börja gå till skolan. Vad skolkar du för?
Håll käften, din fula tönt.
-Vad vill du? -Kalla mig inte ful!
Läraren letar efter dig.
Han vill väl bara läxa upp mig igen. Skit i honom.
Lägg av!
Jag får också skäll, bara för att vi är barndomsvänner.
Okej. Jag går väl, då.
Herregud.
Kirino!
Hej!
Du vet att det inte räcker, va?
Nämen, du har ju mer.
Aj!
Hallå där! Vad håller du på med?
Ligist. Utpressning nu också.
Va?
Nej, han…
Ni omoraliska skitstövlar är den värsta sortens skräp!
Vi behöver inte såna som du i den här skolan!
Håll käften. Jag gör vad jag vill.
Urameshi!
Tillbaka till era lektioner!
Herr Sakyo, du har en ny affärsverksamhet där vinster från kasinot ska gagna staden.
Ja. Slukhålet har funnits där i många år och nu planerar jag att dra nytta av det.
Den där enorma gropen har blivit en symbol för Sarayashiki.
Genom att använda den för underhållning
hoppas jag kunna göra denna trista värld lite mer intressant.
Det kommer att skaka liv i världen…
-Yusuke, varför är du inte i skolan? -Jag blev förbannad och stack.
Som straff får du göra kaffe åt mig.
Okej, då.
Om du inte vill gå får du väl hoppa av.
Det är inte lätt för en ensamstående mamma att betala skolavgiften.
Uppläxad av min egen mamma nu också? Jag orkar inte.
Om du inte gillar det får du väl ta och växa upp, din snyltare.
Okej, då.
Är det min otursdag, eller? Helvete också.
Urameshi!
Lägg av, Kuwabara. Gjorde inte vi upp igår?
Håll käften!
Jag var i dålig form igår, men idag tänker jag ta dig.
Jag är på dåligt humör just nu. Jag hoppas att du vet vad du gör.
Kuwabara, lugna dig!
Håll käften! Släpp mig!
Kuwabara! Vänta!
-Vi låter honom gå! -Käften!
Kuwabara!
Jag är inte färdig än…
Du ger dig verkligen inte.
-Kuwabara! -Är du okej? Kuwabara!
-Vi lägger ner nu, tills vidare. Okej? -Jag har inte förlorat än!
Du har inte förlorat! Du kämpade så bra!
-Det här är mellan min rival och mig. -Men Kuwabara, din rival är borta!
Kuwabara!
VÄLKOMMEN TILL YUKIMURAS KROG
Tack!
-Kom nu, Masaru! -Okej!
Välkommen!
-Välkommen! -Ramen!
-En ramen! -Ett ögonblick!
SARAYASHIKIS SHOPPINGGATA YUKIMURAS KROG
-Jag beklagar. -Det hjälper inte mig.
Jag är ledsen, men vi släpper igenom folk en i taget.
-Alla är ju fast här! -Hur länge kommer det att dröja?
Jäklar. Kom igen, då.
Vad håller de på med? Kom igen nu! Vilka idioter…
Vad är det som dröjer?
Vad håller de på med egentligen?
Kom ige…
-Nu är jag här! -Välkommen!
Hej!
-Hej hej! -Välkomna!
Vänta!
-Keiko. -Ja?
-Vi sticker hem. -Va?
Förlåt. Vi ses i morgon.
-Hej då! -Va? Vänta…
-Du, Yusuke! -Vad?
Du stoppade de där mobbarna i skolan idag, va?
-Om du inte förklarar missförstår ju alla! -Håll tyst. Jag orkar inte förklara.
-Varför är du alltid så här? -Det har inget med dig att göra.
Jag har fått nog. Jag tänker inte bry mig mer!
Skönt att höra.
-Vi ses, din fula tönt. -Kalla mig inte ful!
Jävla gangster! Gå och dö!
Vad är det där?
För länge sedan var människovärlden förbunden med demonvärlden.
Människor som vandrade in i demonvärlden föll offer för yokai,
medan yokai smög sig in i människovärlden i jakt på människor.
Senare drog andevärlden en gräns mellan de två världarna,
och skilde därmed människovärlden från demonvärlden.
Det var i alla fall så det var tänkt.
-Sakta nu. -Ja.
Jag verkar ha blivit ett spöke.
Dagens ungdom alltså, ni verkar fatta rätt snabbt.
Många som råkar ut för en oväntad olycka vägrar tro att de är döda.
Så det här kommer att påskynda processen.
Och vem är du?
Jag är en guide till andevärlden. Du kan kalla mig Botan.
Jag är motsvarigheten till västvärldens lieman.
-Trevligt att träffas! -Det kan du glömma!
Är du på dåligt humör?
Ja, det är väl klart! Det kanske inte märks, men jag är i chock.
Kan du inte se lite allvarligare ut, din idiot?
Åh, jag förstår. Din personlighet stämmer med uppgifterna.
Yusuke Urameshi, 17 år.
Kaxig, våldsam, lättretlig och vårdslös.
-Håll käften! -Ohyfsad och inte särskilt intelligent.
Slåss, röker, dricker, spelar…
-Är det sant? -Än sen, din skithög?
-Du låter som ondskan själv. -Vill du ha spö?
Då kanske det var bra att du dog?
-Håll käften! Låt mig vara! -Vart ska du? Jag är inte klar!
Han har skrapsår på händerna och pannan, men inga frakturer och hjärnan är oskadd.
Åh, tack och lov!
Jag är ledsen, Masaru.
Han behöver inte läggas in, så han kan åka hem idag.
Okej.
Jo, den där skoleleven som räddade Masaru…
Jaha.
Det räcker så.
Botan, va?
Nu kan du ta med mig till helvetet eller vad det nu blir.
Skenet kan visst bedra.
Förresten har du missförstått det här.
Du kommer varken till helvetet, himlen eller nån annanstans.
Va? Vad snackar du om?
Om jag ska vara helt ärlig var andevärlden inte beredd på din död.
Inte ens Buddha kunde tro att nån som du skulle offra sig för ett barn.
-En mycket ovanlig avvikelse. -Avvikelse?
Vi har många saker att diskutera.
Men det kan vi ta i andevärlden. Min chef kommer att förklara.
-Ska vi till andevärlden? -Ja. På en gång.
Vad är det där?
Andevärlden finns på ett högre plan än den tredje dimensionen.
Vad betyder det?
Se det som en märklig och mystisk värld.
Där borta jobbar min chef.
Vem är din chef egentligen?
Enma, så klart.
Va? Enma?
Seriöst?
-Vill du leka? -Tack.
Gör det ont?
Det är okej.
Tack!
Här.
Tack!
I så fall, tack. Tack så mycket.
Hur gick det?
-Tack! -Ingen fara.
-Det var vänligt. -Tack!
-Det var så lite. -Tack.
Det är jag, Botan! Jag har med mig Yusuke Urameshi.
Jag är nästan klar. Ett ögonblick.
Håll käften, gubbjävel!
Spring! Skynda!
Snorungar!
Vad gör han?
Han delar upp de dödas själar mellan himlen och helvetet.
Det går inte direkt till så som jag har lärt mig.
Du pratar nog om den gamla eran.
Vi har jobbat hårt med effektiviteten, och här ser vi resultatet.
Jävlar!
Välkommen.
Känn dig som hemma.
Är det du som är…Enma?
Jag är kung Enma junior, även känd som Koenma.
-Och passa dig förresten. -Ursäkta?
Strunt samma.
Som du ser är jag dödsupptagen. Så jag går rakt på sak.
Yusuke Urameshi.
Jag ger dig livet åter.
I utbyte blir du en andedetektiv.
Vad är det?
Ditt främsta uppdrag blir att lösa fall med yokai i människovärlden.
Tjänsten har varit ledig sen din företrädare slutade.
Men det har dykt upp nåt oroande.
Denna yokai är ett så kallat rundmaskmonster.
De lever i demonvärlden, men av nåt skäl har de nu tagit sig in i människovärlden.
Du ska undersöka varför rundmaskmonstret har dykt upp i människovärlden.
Du får liv igen, så du kommer knappast vägra.
Nej tack.
Va?
Du får ju leva igen! Varför vill du inte?
Jag lyder ingen, inte ens som spöke.
Dessutom blir alla säkert bara lättade över att jag är död.
Vi ses.
Vänt… Vänta lite nu!
Va?
Det var kul! Jag har aldrig provat förut.
-Nu tar vi den där. -Okej.
Herr Tarukane är här.
Har du trevligt, herr Tarukane?
Jag har förlorat 200 miljoner yen.
Lägg alla dina återstående marker på 22.
Sista utropet!
Inga fler satsningar.
Det vinnande numret: 22, svart. Jämnt.
-Wow! -Otroligt!
Gratulerar.
Jag förstår. Spelet är riggat.
Otänkbart.
Det handlar bara om tur.
Jag hörde att du vill göra affärer på det där slukhålet du köpte av mig.
Ja. Du är välinformerad.
Det är bara du som är udda nog att intressera sig för det där hålet.
-Finns det en nedgrävd skatt där, eller? -Nej.
Det är bara ett hål.
Ett hål som fortsätter och fortsätter.
Ända ner…till demonvärlden.
Utbetalning för orange: 520 000 yen.
Grattis!
-Jag vann! -Wow!
Du är väldigt sentimental för att bara vara 17 år.
Är det du igen?
Vill du verkligen inte leva igen?
Jag har jobbat med det här länge.
Det bästa sättet att se vad folk tyckte om en, det är att gå på sin egen likvaka.
Du borde gå på din, sen kan du fundera på hur du ska göra.
Okej, nästa!
-Hungrig? -Jag vill nog ha ramen idag.
-Ja! Antingen det eller soba. -Det är ju samma sak.
Ja, precis som jag trodde.
Kirino! Vilken tajming!
Vad har du där?
Ge hit den.
Varför ska du ge pengar till en död snubbe?
De där idioterna igen.
En kondoleansgåva?
Akta händerna! Hallå!
Ge hit den!
Din jävla skitstövel.
-Nej, Kuwabara! Det här är en likvaka! -Stoppa honom! Sluta!
Hallå, släpp mig!
Urameshi, ditt as! Så tarvligt att dö direkt efter att man har vunnit!
Kom tillbaka, för fan!
Kuwabara!
Ursäkta!
Kom tillbaka och slåss med mig!
Vilken idiot.
Tack, Yusuke!
Mamma, vi kan väl komma tillbaka när han har vaknat?
Då vill jag säga tack på riktigt.
Vi har gjort det här förut.
Vadå?
Minns du inte?
När Yusuke blev förkyld.
Jaha…
Han dök ner i floden mitt i vintern.
-När jag tappade min hatt i vattnet. -Ja.
Det var enda gången nånsin som han blev förkyld.
-Det är därför jag minns det så väl. -Ja.
Den gången…tog du också hand om honom och ville inte lämna hans sida.
Eller hur, Keiko?
För det var mitt fel.
Atsuko, jag sa…nåt så hemskt till Yusuke.
Jag bad honom gå och dö.
Men jag menade det inte alls.
Allt det här är mitt fel.
Förlåt!
Förlåt mig!
Atsuko!
Yusuke!
Det är okej.
Yusuke tog aldrig åt sig sånt där.
Var inte så ledsen, Keiko.
Han skulle inte vilja se dig så här.
Nu fick han två vuxna kvinnor att gråta på samma gång.
Gud vad irriterande!
Hallå där!
Den var snygg!
Ta honom!
Fortsätt! Ta honom!
-Ja! -Mera!
En till!
Vänta!
Kom igen!
Som straff för att du stod upp mot oss, vad sägs om att jag bränner dig?
Det där ser farligt ut! Det är för nära!
-Gå bara! -Vad vill ni?
Försvinn.
Ingen kommer att rädda dig, tjockskalle!
Läskigt!
Bränn honom! Vem bryr sig? Vi gör det…
Hur kan det här hända?
Det där är farligt!
Jävlar också…
Vad var det?
Kuwabara? Vänta!
Elden!
Elden! Spring!
Han har blivit galen! Vad fan?
Hallå, vad hände?
Vänta! Kuwabara!
Oroa dig inte för det där.
Yusuke!
Du, Botan?
Ja?
För att få tillbaka livet…
…vad skulle jag göra?
Du kan bara inte vara ärlig, va?
Men om du nu har bestämt dig så har vi lite att ordna med. Vänta här.
Koenma! Hur är det med Yusukes kropp?
Återupplivandet lyckades, men vi har ett större problem nu.
Va?
Yusuke, hör du mig? Vi har en nödsituation.
Vad är det som händer?
En yokai-besatt människa är lös i stan.
Ditt hem kommer snart att vara i fara.
Yusuke!
Sluta, fröken Urameshi! Annars dör du också!
Släpp mig!
Yusuke lever! Jag måste hjälpa honom!
Jag förstår hur du känner, men Yusuke är död!
Det är sant! Jag såg honom få tillbaka färgen i ansiktet!
Hans hjärta slog!
Det är omöjligt! Håll dig undan!
Sluta! Släpp mig!
Släpp mig! Snälla!
-Släpp mig, sa jag! -Det är för farligt!
-Idiot! -Keiko!
Din idiot, lägg av med det där! Skit i min kropp och ta dig ut!
Hallå!
Jaha, nu är vi instängda också.
Du, Keiko!
Keiko!
Du, Keiko!
Häftigt…
Koenma, låt mig rädda Keiko!
Om hon dör har jag ingen anledning att komma tillbaka!
Jag ska göra precis som du säger.
Bara du återupplivar mig!
Glöm inte vad du har lovat!
-Yusuke? -Vi får prata sen.
Ta hand om Keiko.
Keiko…
-Koenma, vad var det du sa om en yokai? -Det är det där rundmaskmonstret.
Det besitter folk med negativa känslor och förstärker de känslorna.
Så allt det här är monstrets fel.
Yusuke, jag ger dig din första order som andedetektiv.
Stoppa monstret till varje pris!
Det skulle jag göra oavsett!
Sawamura, gick det bra?
-Undan! -Kuwabara, han är inte normal!
-Släpp honom! -Din jävel!
Här har du!
-Släpp honom! -Låt bli honom!
Sawamura!
Helvete!
Urameshi? Varför…
Du, skärp till dig!
Vad i…
Yusuke!
Han är besatt av rundmaskmonstret.
-Han rör sig inte av egen fri vilja. -Exakt vad innebär det?
Få ut den snabbt, annars blir han en yokai!
-Hur får jag ut den ur honom? -Din enda chans är att använda andeenergi.
Vad fan är andeenergi?
Det är inget jag kan lära dig bara så där!
Lär mig använda andeenergi nu!
Okej, lyssna noga.
Först måste du fokusera all din andeenergi till en del av kroppen.
Sen, och nu kommer det viktigaste.
Andeenergins ursprung…
Sluta pladdra, berätta bara!
Han ville ju veta…
Du använde den precis!
Det är den kraften du måste utnyttja!
Vad är det där?
Yusuke!
Lugna dig, Botan. Det enda vi kan göra är att tro på honom och vaka över honom.
Skynda dig, Yusuke. Du har inte mycket tid kvar.
Ut, din jävla insekt!
Skärp dig nu!
Du var inte så här förut!
På likvakan förut… försökte du stå upp mot de där mobbarna.
Och nu låter du nån insekt styra dig? Skärp dig, för i helvete!
Hjälp mig.
Jag tänker få ut den där insekten ur dig!
Du kan dra…
…åt helvete!
Du, din jävel!
Hör ni…killar…
Du, Sawamura!
Sawamura!
Du, Kuwabara.
Urameshi…
Kolla att de är okej.
Yusuke?
Är det verkligen…
Ja. Jag tänker inte dö bara för att du snackar skit om mig.
Aj, din idiot!
Välkommen tillbaka.
Jag är tillbaka.
-Yusuke! -Seriöst, lägg av!
Allvarligt talat! Det räcker, jag fattar.
Jag fattar, sa jag ju.
Det var nära ögat, på många sätt.
Om det är så vår nya andedetektiv slåss så har vi problem.
Vadå?
Enligt vad jag har hört är de ute efter du-vet-vad.
Tänker du låta honom slåss mot dem? Yusuke har inte en chans mot dem!
Jag vet det.
Men vi får aldrig…
…låta dem användas för onda syften.