Ett, två, tre, fyr!
Ett, två…
Är du redo?
Vad är det där, herrn?
Menar du den här?
Det här är nåt mycket speciellt.
Sho!
Naoya, vad är det?
Där ser du. Visst är den speciell?
Yusuke Urameshi blev andedetektiv i utbyte mot att få leva.
Vad är det där?
Han skulle fånga onda yokai i människovärlden.
Lär mig använda andeenergi nu!
Men han har inte bemästrat sin andeenergi.
Tre farliga föremål under andevärldens bevakning stals samtidigt av tre yokai.
Kan Yusuke lyckas ta tillbaka dessa föremål?
Du försöker ju inte.
Förstår du ens situationens allvar?
Goki, Kurama, Hiei.
De stal de tre farliga föremålen, som besitter enorma krafter.
Får vi inte snabbt tillbaka dem går det illa för människovärlden.
Och de besegrade med lätthet de tjuvar som vi hade räknat med från början.
Det är därför jag lär dig använda ditt andevapen. Kom igen nu!
Tänk att du skulle vara så här trög.
Du koncentrerar dig inte. Och så är du korkad.
Håll käften!
-Jag kan inte koncentrera mig med er här! -Va?
-Och det betyder inte att jag är korkad! -Höj inte rösten så där!
Vill du slippa tjat måste du fokusera din andeenergi och släppa ut den!
Jäklar. Okej, nu skjuter jag!
Bra, skjut. Visa mig!
Lyssna på mig.
Andevapnet är det enda vapen du har i kampen mot yokai.
Kanalisera energin här inne, och så trycker du av med hjärtat.
Du kan inte hålla på med fingrarna så där!
Kom igen, en gång till.
-Koenma… -Gör det!
-Koenma! -Va?
Hallå, hur är det?
-Hayato! -Mao!
Naoya!
Kan vi inte få tillbaka barnen som de var?
Inte om deras själar har blivit uppätna.
Goki använde ett av de farliga föremålen för detta illdåd.
Hur kan jag hjälpa de här barnen?
Vi måste ta tillbaka deras själar från Goki.
Då så, det blir enkelt.
-Vi ska hitta honom och förgöra honom. -Va? Var inte löjlig!
Du kan inte vinna utan ett andevapen!
Det spelar ingen roll! Mina bara händer borde räcka.
-Vi får såna här skador jämt, eller hur? -Ja, precis!
Varför är du på sjukhus, då?
-Skärp dig! -Kille-kille-kill!
Kuwabara, kolla hans hals!
Förlåt!
Jag var för svag.
Nej.
Säg inte så!
Det är tack vare dig som vi kom undan så lindrigt.
Förlåt.
Urameshi!
-Vänta. -Kuwabara!
-Tjena, Kuwabara. Vad händer? -Vadå "vad händer"?
Hur besegrade du den där snubben sist? Han var inte helt normal, va?
Jag antar att han var besatt av en yokai.
Yokai?
Så jag drev ut den med min andeenergi.
Har du blivit galen?
-Nej, det är sant alltihop. -Okej.
-Har du fått lite medicin? -Tror du inte på mig?
-Kom, nu går vi! -Hördu!
Sluta pladdra om andevärlden och yokai!
Mår han verkligen bra? Han har nån skum tjej med sig också.
Vad snackar du om?
Den där tjejen i kimono som drog i väg med Urameshi.
Nej.
Det var ingen där.
Kuwabara, hallucinerar du nu igen?
Åh nej!
-Kusligt. -Läbbigt!
Så han talade sanning.
Av de tre yokai-tjuvarna anses Goki vara farligast för människovärlden.
Det beror på att Goki livnär sig på mänskliga själar.
Hans arts blotta existens är skadlig för mänskligheten.
Goki tycker framför allt om barns själar.
Han använder sitt Rovlystna klot för att suga ut och lägga folks själar på lager.
Klotet hamnade alltså hos den värsta tänkbara personen.
Vi har letat och letat, utan mat, men inte hittat nånting.
Han gömmer sig nog genom att undertrycka sina krafter.
Ett vanligt trick hos yokai i människovärlden.
-Finns det många yokai i människovärlden? -Nej. Inte lika många som förr.
Andevärlden skapade en barriär.
En barriär?
En barriär mellan människovärlden och demonvärlden.
Tack vare den hålls starkare yokai inne och människovärlden förblir relativt lugn.
Hur förklarar du bandmaskmonstret, då? Hur kunde det ta sig till människovärlden?
-Alltså… -Säg, då!
Jag vet inte! Det är ditt jobb att ta reda på det!
Varför är du så arg? Kom nu.
-Vänta! Vart ska du? -Köpa mat!
-Hur kan du vara så obekymrad? -Lyssna på mig.
Det är ingen idé att leta så här planlöst.
Och hur ska jag besegra honom om jag håller på att svälta ihjäl?
Han är en idiot, men han har faktiskt rätt.
-Välkommen! -Välkommen!
-Där är han. -Hallå!
Tjena, grabben.
-Tack så mycket för det som hände sist! -Du behöver inte vara så formell.
Tack så hemskt mycket. Hur ska vi nånsin kunna tacka dig?
Tja, alltså…
De kom förbi igår också för att tacka dig.
Jag förstår. Tack för det. Hur har du haft det?
Va?
Jo…
Jag mår bra, men…
En massa barn kollapsade i närheten av vår lägenhet nyligen.
Så Masaru är lite orolig för det.
Er lägenhet…var ligger den?
Sten, sax, påse, en gång till!
Du kan inte ta mig!
Kazu! Haru?
-Hallå, Go! -Haru!
-Kazuto! -Hur är det, Haru?
Hör du mig?
-Vakna! Kom igen! -Hallå!
-Hallå! Ge inte upp! -Haru!
-Kom igen! -Kazuto!
Vem fan är du?!
Du är bara en människa!
Lägg av!
Sluta göra honom illa!
Nej, men vilken frisk och mumsig unge!
Masaru, spring…
-Spring! -Stör inte när jag ska äta!
Sluta!
Tyst med dig!
Nej!
Fan ta dig!
Haru, är du vaken?
Hur mår du?
-Känner du igen mamma? -Kan du stå?
-Säkert att du mår bra? -Tack, snälla!
Vilken lättnad!
Är du okej, Yusuke?
Tack för hjälpen.
Visst.
Då så.
Kom igen. Kan du resa dig?
Nu drar vi hem.
Kom igen, hur svårt ska det vara!
Kom igen. Ut med det bara.
Ni är alldeles för slappa!
Ni måste ta i lite, så här.
Annars gråter den inte.
Titta!
Det var länge sen vi hade en istår!
Mera.
Gråt mera!
Vad är det där för blick?
Ditt motstånd är meningslöst, monster!
Nästa gång kommer du inte undan lika lätt.
Den där förbannade Sakyo.
Tänk att han gav mig den där skiten i utbyte mot ett slukhål!
-Du där! -Ja!
-Se till att få ett högt pris för iståren! -Uppfattat.
-Är det uppfattat?! -Ja.
Håll ut lite till bara.
Jag ska försöka få ut dig härifrån.
Varför?
Jag har en lillasyster i din ålder.
-Hej. -Hej hej.
Va, tittade Kurama på? Vad gjorde han?
Jag sa ju det. Han tittade bara på. Han försökte inte hjälpa Goki heller.
Jag vet inte vad han höll på med, men det var rätt läbbigt.
Kurama är en yokai i människoskepnad.
Vi vet inte mycket om honom. Han är förmodligen en rätt slug typ.
Och så är han kompis med Goki.
Kurama har Mörkrets spegel, ett farligt föremål som uppfyller ens önskningar.
Hur ondskefull önskan än må vara kommer den att besannas.
-Vilken önskan som helst? -Ja.
Massmord, naturkatastrofer… Vad som helst.
Menar du allvar?
Mörkrets spegel blir verksam vid fullmåne. Vi måste ta den ifrån honom innan dess.
Ja.
Den tänds ju inte.
Vänta…
-Tack för att du väntade. -Välkommen!
Välkommen! Varsågod.
Välkommen, vi har ett ledigt bord.
Ja, de är klara. Ett ögonblick.
Tack för att du väljer oss.
Koenma, jag tror att det är…
Ja. Det är som en inbjudan från Kurama.
Det kan vara en fälla.
SARAYASHIKIS SJUKHUS
Det är ingen fara.
När jag har uppnått mitt mål lovar jag att återlämna Mörkrets spegel.
Shuichi?
Är du här?
Ja.
-Nej, du måste ligga ner. -Det är okej.
När din vän har kommit ända hit måste jag få hälsa på honom.
Jag är Shuichis mamma. Du får ursäkta att jag ser ut så här.
Men jag är glad. Jag är så lättad.
Det är klart att jag är glad att du hälsar på varje dag,
men jag var orolig för att du inte skulle hinna träffa dina vänner.
Mamma?
-Mamma, hur mår du? -Ingen fara, det är okej.
Blev du förvånad?
Jag antar det.
Shuichi är namnet jag använder i människovärlden.
Och hon är min mamma för tillfället.
Jag har lurat henne och hon har uppfostrat mig.
Vad menar du?
För 17 år sen…skadades jag svårt av en mäktig förföljare.
För att undvika förföljaren besatt jag ett befruktat människoägg.
Min plan var att uppfostras av den mamman, och försvinna när jag återfått min styrka.
Vad hände, då?
Tror du att yokai…kan känna nåt som påminner om medkänsla?
Det trodde inte jag heller.
Tills mamma blev sjuk.
De sa att hon har mindre än en månad.
Jag vill använda spegeln… för att hjälpa min mamma.
Det är min enda önskan.
Sen lämnar jag tillbaka Mörkrets spegel.
Varför berättar du det här?
Jag ville väl bara att nån skulle höra min bekännelse.
Men framför allt… kände jag att jag kunde lita på dig.
Jag kände inte till hans situation.
Jag hoppas att Kurama och hans mamma kan bli lyckliga.
Det kommer att bli svårt.
Va?
Då så. Det här kan svida lite.
Jag fortsätter nu.
Lite till bara. Så där ja, bra.
Lite till bara.
Så där. Det är bra…
Håll ut.
-Tack! -Ja, tack så mycket!
-Vi ses. -Välkommen åter!
Dina nudlar blir mjuka.
-Du, Keiko. -Ja?
Yokai…
Nej, jag menar…
Tror du att det kan finnas bra personer även bland skurkarna?
-Vad menar du? -Nej, det var bara en tanke.
Jag antar det.
Till exempel tror ju folk som inte känner dig
att du är lite av en rebell och en riktig bråkstake.
Jag antar det.
Men jag vet att det inte är sant.
Jag fattar mina egna beslut.
Oavsett hur mycket alla pratar om att nån är en dålig person.
Om jag tycker att det är en bra person så är det så.
På samma sätt kan alla säga att nån är en bra person,
men om jag tycker att personen är en idiot så är det så.
Det har jag lärt mig av dig, Yusuke.
Vadå?
Jag skojar bara.
-Keiko, en öl! -Okej!
Yusuke! Vi har problem!
Vad gör du? Skynda dig!
Kom igen, skynda dig! Vad håller du på med?
-Vad fan? Jag har inte fått äta min ramen! -Det spelar ingen roll!
Koenma har glömt att berätta en viktig sak om Mörkrets spegel.
Vadå?
När Mörkrets spegel uppfyller en önskan kräver den nåt viktigt i utbyte!
Nåt viktigt?
Den tar livet av den som gör önskningen!
Mörkrets spegel visar sin kraft i natt eftersom det är fullmåne.
-Vi hinner inte. -Urameshi!
Vad fan vill du?
-Jag borde fråga dig samma sak. -Va?
Du tänker hjälpa honom, va? Den där yokaien.
Hur visste du det?
Är det inte yokai som hänsynslöst bränner ner hela stan?
I så fall borde du inte hjälpa dem med nånting!
Flytta på dig, Kuwabara.
Hallå, vänta!
Jävlar!
Jag önskar mig…
…ett lyckligt liv för min mamma.
-Helvete! -Urameshi!
Fan också!
Låt dig inte luras! Han är en yokai!
-Släpp mig! Du ska inte lägga dig i! -Jo, det tänker jag!
Jag har inte lyckats besegra dig! Jag förlåter dig aldrig om du dör igen.
Kuwabara.
Fan!
Urameshi!
Vad gör du?
Jag är här för att stoppa dig.
Håll dig borta! Jag sa ju att jag bara vill hjälpa min mamma!
Har du nånsin sett din mamma gråta över dig?
Vadå?
Det finns inget värre än det.
Det är ingen poäng med det här om du dör.
Mörkrets spegel…
…jag ger dig halva mitt liv också!
Nej!
Du…
Hallå, Urameshi!
Kom igen, Urameshi.
Kom igen, så ja.
Mamma?
Mamma!
Shuichi.
Har du varit här hela tiden?
Jag ska aldrig…
…lämna din sida igen.
Mamma.
Urameshi.
Förlåt.
Jag hade fel.
Du vet, jag hann inte äta min ramen förut.
Köper du en ny åt mig?
Visst.
Har iståren blivit stulen?!
Vem fan var det som stal den?!
Av tillvägagångssättet att döma verkar det vara en yokai.
En yokai?
-Helvete! Kontakta Sakyo, nu! -Ja.
Du där, du har verkligen ställt till det för mig!
Det är nån skum yokai som är ute efter istårarna!
Jag vill inte bli indragen i nåt, så jag tänker lämna tillbaka Korime.
Och du kan glömma vårt avtal om slukhålet!
Jag är verkligen ledsen för besväret.
Men…beslutet att häva avtalet är alldeles för förhastat.
Vadå?
Vad sägs om det här?
Kom hem till mig, är du snäll.
Jag ser till att hon skapar fler istårar.
Dessutom ska jag skydda dig från tjuvar.
Jag ser fram emot att ses.
Toguro, jag har ett nytt jobb åt dig.
Jag hoppas att det är nåt…intressant.