Andedetektiven Yusuke tog tillbaka det Rovlystna klotet från Goki.
När han hörde Kuramas önskan…
-Jag ger dig halva mitt liv också! -Nej!
…offrade han halva sitt liv och lyckades återta Mörkrets spegel.
Hiei har det sista farliga föremålet, Svartkonstens svärd.
I Yusukes uppdrag att ta tillbaka svärdet behövde han infiltrera ett visst gods.
Du Koenma, kommer han verkligen dyka upp?
De enda personer som Hiei attackerar är underordnade till juveleraren Tarukane.
Han lär komma dit för att hitta deras chef också.
-Vadå, är du inte säker? -Man vet aldrig säkert med en utredning!
Nu får du hålla tyst och ta tillbaka Svartkonstens svärd.
Idiot. Jag slår vad om att det här kan klassas som arbetsplatstrakasserier.
Lyssnar du på mig?
Svartkonstens svärd kan ge sin ägare vilken förmåga som helst.
Vi vet inte vilken kraft han har tillskansat sig.
Var väldigt försiktig framöver, okej?
Okej, jag fattar.
-Där borta! -Där!
Du ser! Min förutsägelse var på pricken!
Skryt lagom!
Jag vet inte! Korime är inte här längre!
Du måste vara Hiei.
Och du överlämnar knappast Svartkonstens svärd utan en fajt.
Andevärldens lilla springpojke. Du ska hålla dig undan.
Din jävel!
Vilket slöseri på tid. Jag tänker inte ens dra mitt svärd för en människa.
ÖN KUBIKUKURI SAKYOS RESIDENS
Tack för att du kom ända hit.
Sakyo! Mina underordnade blev överfallna av en yokai!
Det var nära ögat, va? Tur att det gick bra.
De är ute efter den där Korime. Vad tänker du göra?
Oroa dig inte, är du snäll. Ni kommer att vara säkra här på ön.
Varsågoda.
Nämen, är det inte herr Tarukane?
Så du har också blivit klubbmedlem nu?
Vadå?
Jag erbjuder en lekplats åt de förmögna som har tröttnat på övriga nöjen.
-Jag är inte här för att leka. -Inte alls.
Men om du får se det här med egna ögon kommer du förmodligen att lita på mig.
Vad är det du har i kikaren?
Vi ställer yokai mot yokai.
Trettio procent, antar jag.
Vilken besvikelse!
Tänker du låta dig få stryk så lätt? Din idiot!
Så går det när man satsar på en rookie.
Vi sätter honom på vakttjänstgöring.
-Är det nåt fel? -Nej…
Inte alls.
Jag är glad för ditt förtroende.
Nu flyttar vi Korime till en säker plats.
Ta den här, tack.
In med henne.
Va?!
Skynda dig! Vi tar oss ut med hjälp av helikoptern!
-Men då kommer du också att bli jagad! -Du har inte tid att oroa dig för mig nu!
Han har rätt. Du borde oroa dig mer för dig själv.
Nåja, att oroa sig kommer inte förändra det faktum att du ska dö.
Bra jobbat!
Verkligen bra jobbat!
Vi tycks ha uppfyllt dina förväntningar.
Och jag räknar med att du tar hand om de där.
Den ena är visst en människa… och den andra en yokai.
Hur som helst, för att få hem dig säkert…
…ska jag låta dem ta hand om det.
Det ska vara som att ta godis från ett barn,
men om fienden är för svag vill man inte ta nånting.
Nåja, du behöver inte vara så deppig. Upp med hakan!
-Det är du som gör mig deprimerad! -Sluta klaga.
Koenma har ordnat en mentor åt dig.
En mentor?
Mästare Genkai, en välkänd kampsportare.
Hon bemästrar andevågen, där man använder sin inre andeenergi.
Du behärskar fortfarande inte andeenergin, så det är perfekt för dig.
Ursäkta?
Inte en chans. Jag har ju mitt andevapen.
Att övervinna den jävelns snabbhet är det viktigaste just nu.
Lägg ner. Det enda du behöver göra är att hålla tyst och träna.
Sluta genast att prata!
Jag vill också vara med på träningen!
-Va? -Va?
Mästare Genkai, vilken ära.
Det skulle ju bara vara en elev.
Ursäkta, mästare Genkai. Han liksom bara följde med.
Mästare! Jag heter Kazuma Kuwabara och jag ser fram emot att träna under dig!
Det är rätt inställning.
Men varför vill du så gärna träna?
För att bli en stark man.
Som det är nu kan jag inte med stolthet kalla mig för hans rival.
Va?
-Vem är rival till vem, sa du? -Va?
Din skitstövel. Hur vågar du håna en mans beslutsamhet?
-Du är inte min rival! -Sluta nu.
-Vi har alltid varit rivaler! -Skitsnack!
-Vi har alltid varit rivaler. -Sen när?
-När slutade vi med det? -Vi började aldrig!
Det räcker!
Ni är en rätt besvärlig duo, va?
Söla inte, utan följ efter mig.
Träningen börjar!
-Ja, mästare! -Ja, mästare!
Kom igen! Skynda er!
Aj!
Jäklar!
Håll den här posen i 12 timmar till.
Skämtar du?!
Det är omöjligt.
Dagens ligister har visst ingen karaktär.
Du får fem minuters paus, sen börjar vi om.
Du, vad är poängen med den här träningen?
En dåre som du behöver inte fundera på nån poäng.
Känn det i kroppen bara.
Då måste du göra träningen mer praktisk!
Jag måste bli starkare så fort som möjligt.
Om du inte förstår vad jag säger åt dig får det väl vara så.
Då så, kom an.
Som du vill, kärringjävel!
Du är en otålig pojke, inte sant?
-Det kan inte damerna gilla. -Håll käften!
Du rör dig för mycket i onödan.
Vad fan!
Din kampstil… Försöker du efterlikna Hiei?
Varför svarar du på snabbhet med snabbhet?
Du var snabb att härma min teknik.
Här!
Bli inte för kaxig.
Innan du börjar klaga måste du jobba på din träning.
Hon måste vara en demon.
Kuwabaras träning går ut på att ta sönder den där stenen.
Med ett träsvärd?
Med ett träsvärd.
Det är ju uppenbart omöjligt.
Jäklar!
Jag är inte färdig än!
Ännu en ligist, men den här har visst viljestyrka.
-Se upp så att han inte överträffar dig. -Va?!
I helvete heller.
Bäst att du skärper till dig, då. Din rast är över för länge sen!
Aj! Släpp mig, din kärring!
(Lycka till!)
Har du hittat din lillasyster?
-Har du redan öppnat ditt Jagan-öga? -Lägg dig inte i.
Svärdet… Kan jag få det om du inte behöver det längre?
-Varför då? -Jag vill ge det till en människa.
Den där andedetektiven?
Ja.
I gengäld…kanske jag kan få fram information om din lillasyster.
Sluta tramsa.
Att umgås med människor…
Med den här maskinen har vi lyckats generera en oerhörd mängd energi.
Men med en anläggning av den här storleken
kan vi som mest skapa ett hål stort som en knytnäve i dimensionen.
Då är det meningslöst. Hålet måste vara större.
I så fall behöver vi ännu ett enormt kapitaltillskott.
Vi löser det på nåt sätt, med pengarna alltså.
Du brukar inte komma hit.
Att koppla samman människovärlden med demonvärlden…
…är det vansinne?
Jag vet inte om det är vansinne eller ej, men jag ska hjälpa dig med din strävan.
Jag har också blivit för stark i människovärlden.
Jag måste öppna en tunnel till demonvärlden.
Här finns ingen för mig att slåss mot.
TRÄNINGSDAG NUMMER 14
Vad är det nu, då?
Om du inte ens klarar det här, hur ska du då besegra honom?
Håll tyst!
Sa du inte att du ville bli starkare?
-Jo, det gjorde jag. -Varför?
Vad menar du?
-Jag kan inte slå Hiei i det här skicket. -Varför måste du slå honom?
Va?
Även om du förblir lika svag som nu så kommer det inte att påverka nån.
Om inte du slåss mot honom kommer nån annan att göra det.
Som jag eller den där Kuwabara.
Vad snackar du om?
Jag återupplivades på det här villkoret!
Villkor?
Om du gör det här halvhjärtat kommer det bara sluta med att du dör igen.
Koenma kommer knappast ta ditt liv bara för att du slutar som andedetektiv.
Tänk över det ordentligt.
Mästare Genkai! Hur går det för Yusuke?
Han är fullständigt hopplös.
Det kan man säga.
Säg åt Koenma att det här är slöseri med tid.
Det var oväntat att den där Kuwabara skulle ansluta sig till träningen.
Ja… Ursäkta!
Det är ingen fara.
Nåja, de har tränat ett tag nu. Hur går det för Yusuke? Är han redo?
Jag tror att hans tålamod är på väg att ta slut.
Va?
Fan också.
Jäklar!
Så han håller fortfarande på.
Helvete!
Jag kan inte fortsätta förlora.
En man som inte kan skydda det han vill skydda
är ingen riktig man!
Jag ska bli starkare än den där idioten!
Jag gjorde det.
Jag klarade det!
TRÄNINGSDAG NUMMER 20
Vilken överraskning.
Han har stått upp och ner sen igår kväll. Han tänker inte låta Kuwabara vinna.
Jag förstår.
Du ser mycket bättre ut idag.
Jaså?
Kom till framsidan.
Ser man på!
Du har övervunnit ditt svaga hjärta och din andeenergi har ökat.
Allt tack vare din korkade tävlingsinstinkt.
Kalla den inte korkad.
Men du har fortfarande slösat med din energi.
Du är som en vattenslang som har fått stå och rinna.
Du kan koncentrera din andeenergi genom att klämma åt om slangen. Prova det.
-Ännu fler godtyckliga instruktioner. -De är inte godtyckliga.
Varför tror du att jag lät dig stå och balansera så där?
All den träningen var för detta syfte.
Jag förstår.
Vilken andeenergi!
Yusuke, håll inte tillbaka!
Nu händer det.
Det var länge sen jag såg min bror så här.
Nåt…intressant kommer snart att ske.
Så han är på väg.
Vad är det för fel, mästare?
Yusuke, jag har nåt åt dig.
Har du fortfarande en önskan om att bli starkare?
Ja.
Jag önskar det mer än nånsin.
Du kommer säkert att bli mycket starkare från och med nu.
Förmågorna slipas med åldern. Du blir också bättre rent strategiskt.
Men det kommer att komma en dag
då vi inte längre kan stå emot den överväldigande kraften.
Och det är helt i sin ordning.
Att leva med strömmen, och att dö.
Så länge vi kan sätta vårt hopp till nästa generation.
-Vad är det här för deprimerande tal? -Håll tyst och lyssna.
Att offra nåt för att få makt, det är inte styrka.
Det är hjärtats svaghet.
Kan du…bära den lärdomen med dig ända till slutet?
Ärligt talat…
…om du hade frågat tidigare så vet jag faktiskt inte.
Men när jag dog så insåg jag en sak.
Att det finns personer som tror på mig.
Det finns inte en chans…
…att jag sviker deras förtroende.
Glöm aldrig nånsin dessa ord.
Jag anförtror detta åt dig.
Det här är andevågens klot, andevågens stora hemlighet.
Ta emot det.
Jag anförtror dig också mitt hopp.
Härmed är er träning fullbordad.
Ni kan lämna berget.
-Vi kommer tillbaka för mer träning. -Definitivt, vare sig du vill eller inte.
Ta hand om er.
Okej!
Du har blivit gammal, Genkai.
Du har inte förändrats. Du ser likadan ut som för 50 år sen.
Du har väl redan gett bort andevågens klot.
Ja.
Tyvärr är han inte kvar längre.
Jag förstår. Då har jag ingen användning för dig mer.
Nej.
Jag står rättare sagt inte ut med att se dig.
Jag vill inte se den här haggan
en sekund till.
Jag står inte ut med att se dig heller.
Du går så långt att du säljer din själ. Klamrar dig fast vid din flyktiga styrka.
I så fall…
…måste en av oss försvinna.
Du har verkligen inte förändrats.
Det enda du tänker på är att slåss.
Gott.
-Nu är jag tillbaka! -Välkommen hem!
Hallå, var har du varit? Varför har du inte hört av dig?
Jag var på träningsläger med Kuwabara.
Träningsläger? Och med Kuwabara? Men ni bråkar ju alltid.
Vad är problemet? Det är mycket nu.
-Keiko, ta ner förhänget. -Okej.
Åh, vad mätt jag är!
-Tack så mycket! -Tack själv!
-Vad bra att ni kommer överens nu, då. -Det gör vi inte.
Va? Nu fattar jag inte.
Tack för maten.
-Du måste gå till skolan i morgon. -Ja ja.
Din jävel!
Hallå, Keiko!
Hallå, vänta!
-Tack så mycket. -Vi ses.
-Håll dig stilla nu. -Okej.
Kuwabara! Vi behöver hjälp!
-Vadå? -Keiko har blivit kidnappad!
Du nu igen?
Var är Keiko?
Den kraften…
-Släpp mig! -Stå still!
-Släpp! -Lägg av!
Hördu!
Du är visst en ettrig en?
Vad gör du?
Lämna tillbaka Keiko!
-Vad handlar det här om? -Spela inte dum!
Ni två har ingen anledning att slåss.
-Kurama? Lägg dig inte i det här! -Det var inte han som kidnappade din vän.
Du ljuger. Jag såg det med egna ögon.
Ha så kul tillsammans.
Jag vet var din syster är.
Är det det här du menade med intressant?
Ja.
För min brors skull tänkte jag skapa lämpliga förutsättningar.
Jaha, då får vi se till att framföra vår hjärtligaste inbjudan.
Så Keiko och hans syster hålls som gisslan på samma ställe?
Förmodligen.
Av vilken anledning?
Jag har en idé om varför Hieis lillasyster blev kidnappad.
Men varför de tog din flickvän vet jag inte.
-Hon är inte min flickvän! -Vem bryr sig?
Hördu, din idiot. Sa du nåt?
Hur som helst
har jag en hemsk känsla av att vi håller på att gå i en fälla.
Det är alldeles för utstuderat för bara en kidnappning.
Inga problem för mig.
Tackar vi ja till inbjudan så hittar vi Keiko.
Visa vägen.
Hiei.
Jag tog fel förut. Ursäkta.
Vi gör det tillsammans.
Om du vill rädda din syster?
Jag tar med er till ön Kubikukuri.
Urameshi!
Kuwabara?
Hur kan du lämna din rival i sticket, din jävel?
-Du tänker rädda Yukimura, va? -Ja.
Då tänker jag också följa med.
Vem är du?
Vill du dö?
Vad sa du? Mycket attityd för nån i din storlek.
Lägg av!
-Hiei är med oss. -Nej, det är jag inte.
Klart att du inte är, ditt as.
Jag har inte tid för idioter som du.
Din skitstövel! Du ger verkligen världens sämsta första intryck!
Vi har väntat på er. Chefen bad mig bjuda med er ut till ön Kubikukuri.