NETFLIX UVÁDÍ
Chceš slyšet příběh?
Tak jo. Kde mám začít?
Loni naše mléčná farma oficiálně otevřela Vinici na Bernetově farmě.
V dnešní době sice už není třeba hrozny šlapat,
přesvědčila jsem ségru, že je to skvělý zážitek.
Máma si to vždycky hrozně užívala.
Většinu víkendů jsem se učila
všechno o práci na farmě, abych tu mohla ještě víc pomáhat.
Měla jsem ty nejlepší učitele.
Teda jednoho.
Moje sestra Callie to tu samozřejmě pořád vede.
A za peníze z výroby vína
jsme si konečně mohly dovolit najmout pomoc.
Callie stejně dál přikládá ruce k dílu,
ale ještě jsem ji neviděla tak šťastnou.
Tak jo.
Tudy.
Nemáte prach v očích, že ne?
Manny není jenom zdejší správce nemovitostí,
ale i náš úžasný vinař a someliér.
- Takže, Manny… - Ano?
Už jsi někdy zkoušel tohle víno?
Nikdy jsem ho nezkoušel a ani tě neznám.
Tak jo.
Sledujte.
Březová míza.
Zimolez.
Čokoláda.
- A mletý koriandr! - Má na to talent.
Jo, hodně to trénuju.
Všichni víme, že mámy jsou ti nejlepší andělé strážní.
Vím, že je tu každý den s náma,
zvlášť dneska.
Hej, Hanno. Jsi připravená?
Jo.
Tak jdeme.
- Hej, jsi v pohodě? - Jo, jsem.
- Pojď si to natrénovat. - Co?
Chytím ho.
A dneska je výjimečný den,
protože tu vzdáváme poctu
inovaci dávných…
Inovaci…
Dávným inovacím i…
…i novinkám ve vinařství
z posledních několika let.
Přesně tak.
A když už je řeč o inovacích, vy tu zrovna zkoušíte naši novinku.
- Okoštujeme spolu další? - Ne!
Musíte na sebe dávat pozor, tak moc se pít nemá.
Pak tu máme Syrah. Měl bys jim ukázat, jak…
- Josephe! - Ahoj!
Tak jak se máte? Dobře?
Tohle je Joseph Van Aston, můj přítel.
No dobře.
Dáváš si pauzu na víno?
Jo, přesně tak.
Zbožňuje ho.
Přesně před rokem jsem narazil na tuhle farmu
a začal jsem tu pomáhat.
Tehdy jsem to sice nevěděl…
ale bylo to to nejlepší, co mě kdy potkalo.
Callie, vím, jaký je život bez tebe.
A vím, jaký je život s tebou.
A bylo by mi ctí…
moct jeho zbytek strávit s tebou.
Takže, Callie Bernetová…
vezmeš si mě?
Ano!
Jo, paráda!
- Běžte s tím někam jinam. - Fuj!
- Jdu si lehnout. - Dobře.
Dobrou.
Moc si vážím toho, že jste kvůli tomu odjeli z turné.
Blahopřeju, Cal.
Děkuju.
No a já už taky půjdu, mám schůzku.
- Se mnou. - Fakt?
Někdo tu možná stáhl Deep Down Under na Ocu-VR,
kde jsi ve žraločí nádrži v Jižní Africe,
která se rozbije a ty plaveš, umřeš…
Ty umřeš! Jo! Hned to jdu spustit.
Moc neponocuj, za svítání máš velkou dodávku.
Ano, pane. Teda paní.
- Takže tu pár dní pobudeš? - Ne, jenom dnes večer.
Čeká nás tradiční gala, takže toho musím hodně zařídit.
Gala? To zní nóbl.
Spíš pompézně a přemrštěně.
Dřív vám to nevadilo.
Už to není nic pro mě.
Radši bych byl doma s tebou.
Moc rádi bychom vás tam ale viděli. Vás oba.
Díky, ale ne.
Callie, můžeš na vteřinku?
Potřebuju poradit.
Jo, jasně. Hned jsem zpátky.
Už je to déle než rok, pane. Městu se po vás stýská.
Vážně?
- No, mně ano. - Parťáku!
Tak jdeš, nebo ne?
Tak co se děje, ctiteli?
Nech si toho. Jsme jenom kámoši.
Jen potřebovala manažera turné.
A já zase změnu prostředí. Vždyť to znáš.
Kámoši spolu necestují v malém přívěsu.
Čas na foto!
Ukaž, já vás vyfotím.
- Prsten. - Jasně.
Tak jo, jdeme na to. Pěkně do kolenou!
Žralok! No tak, pusťte mě ven!
Ať mi tvoje postava přestane dýchat na krk, Leo!
ZBRAŇ – CÍL
- Jo! - Jo!
To muselo být úžasné.
Panebože, promiň. O čem sis to chtěl promluvit?
To je fuk. Už musíme jít.
- Ahoj. - Měj se, Cal.
Běž za Josephem. Do patra.
- Cože? - Bav se!
Nesu kafe.
Děkuju.
Ahoj.
Čekám na něj celé ráno.
To mělo být moje.
Mám dobré zprávy.
Ráno přišla šílená objednávka.
Třicet beden Cabernetu,
30 beden Syrahu a 25 beden Rulandského modrého.
Cože?
Kdo to asi koupil?
Van Astonovi.
Na tu jejich gala.
Na tu pompézní přemrštěnost?
Pro vinici to ale může být skvělá reklama.
Loni jsme prodali 50 beden Jensena po 21 dolarech za skleničku.
- Josephe, to je úžasné. - To je můj kluk!
Nepřibližuj se. Víš co? Vůbec se mě nedotýkej.
- Neumíš prohrávat. - Stejně jsem tě zabil víckrát.
To je jedno. Josephe, můžu s vámi mluvit?
Jo. Jasně.
- Myslel jsem, že pojedeš zpátky. - Zaspal jsem.
- Musím vám něco říct. - Co?
Pamatujete ten wellness pobyt, kam vaše matka vzala vedení firmy?
Jo, jeli na nějaký ostrov pít mladou pšenici…
Detaily nepotřebuju.
Jak jen to říct…
Cvičí na Tahiti psa hlavou dolů se sexy jogínem a už se nevrátí.
Ve zkratce utekla se svým instruktorem jógy.
- Firmu přepsala na vás. - Cože? Proč se o tom dozvídám až teď?
Nechtěl jsem vám pokazit včerejšek.
Ale nebojte, je tam Victoria. Snaží se…
Řekni mi, že ji nenechali vést firmu.
Správní rada ji zvolila dočasnou CEO.
- Má je omotané kolem prstu. - Vůbec jí na firmě nezáleží.
Byla pravá ruka vaší matky.
Všechno se ale sype. Dodavatelé odpadávají jeden za druhým.
Vím, že jste potřeboval pauzu. Mám z vás a Callie radost.
Tohle je ale firma vašeho otce.
Musí se teď obracet v hrobě.
Jak mohla máma všechno jen tak opustit?
To díky vám a Callie.
Díky vaší lásce.
Inspirovali jste ji k tomu, aby šla za svým srdcem.
Dobře.
Vrátím se.
Uhasím ty problémy, ale zůstanu jenom krátce.
- Asi bych měl zavolat mámě. - Neobtěžujte se.
Na tom ostrově nemá žádný signál.
Dejte si pauzu, vše vám vysvětlím.
Sedmá pumpa se zase rozbila. Snažil jsem se ji opravit, ale…
Dobře. Zavolej výrobci a objednej novou.
Chce to vyměnit ventil. Mrknu, jestli máme vyrovnané hladiny.
Dobře. Díky.
Ahoj!
Čau!
Překvapení!
- Panebože! - Božínku!
Štve mě, že jsem zmeškala tu žádost o ruku.
Měla jsem zkoušku z anatomie.
To nevadí. Vždyť jsi měla přijet až za pár dní.
Nemohla jsem se dočkat!
Tak kde je? Těším se, až ho poznám.
Jo, jsou vyrovnané.
- Blahopřeju! - Co?
Já jsem Brandy. Nejlepší kámoška, družička a tak,
teď ale budu i tvoje nejlepší kámoška.
Tak jo!
- Pojď sem. - Dobře.
- Nejlepší den mýho života. - Moc se těším!
- Boží. - O co jsem přišel?
Brandy, tohle je Joseph, můj snoubenec.
Ahoj.
Čau. Super.
Co se tu děje?
A tohle je Manny. Náš správce nemovitostí.
- A tvůj nejlepší kámoš. - Teď jste kolegové.
- Kolegové? - Jo.
Brandy se učí na veterinářku
a potřebuje pár kreditů za praxi.
Takže se sem na pár měsíců stěhuju!
Jupí!
Párty!
- Jupí! - Jó!
Řekni mi něco o tom gala, co nás připravilo o zásoby na zimu.
Technicky vzato je to
Sváteční gala Van Aston Enterprises ve spolupráci s městem.
Pěkně dlouhý název.
Propracovanými dekoracemi a luxusním jídlem
lákáme akcionáře a možné investory.
Pak se objeví všichni naši dodavatelé a druží se s nimi a správní radou…
Je to fascinující.
Callie.
Víš, že tě miluju, že jo? A náš život tady.
Co se děje?
Musím na chvíli do města.
- Na jak dlouho? - Nevím.
Ale doufal jsem,
že do San Francisca pojedeš se mnou.
Konečně bychom měli čas pro sebe.
Mohli bychom slavit.
Plánovat svatbu.
To, že jsme už rok neměli volno, má svůj důvod, Josephe.
Farma se řídí sama.
A do San Francisca tě chci vzít už hrozně dlouho.
Můžeme najmout další lidi.
Manny může spravovat farmu a vinici. A Brandy může hlídat Hannu.
Pane jo.
Máš to celé promyšlené, že jo?
A teď se cítím hrozně provinile.
Proč?
Podvědomě jsem ho tu asi tak vytěžovala,
abychom neměli čas jet do města.
Cal.
Bojím se, že tam zjistí, že mu chybí starý život.
Já nevím. Jenom… nechci, aby se něco změnilo.
Budete se brát. Něco se změní určitě.
A možná se ti jeho život zalíbí stejně, jako se jemu zalíbil ten tvůj.
Zasloužíš si to.
Neboj se zažít trochu radosti.
Tak jo.
Co by řekla tvoje máma?
Úplně ji tady cítím.
Já taky.
Hanno. V kolik ti ráno přijíždí autobus?
- V 7:50. - Takže teď! Počkej.
Pojď sem. Budeš mi chybět.
Zatímco tu nebudu, poslouchej Mannyho a Brandy.
A úkoly si dělej bez pobízení.
Úkoly? Zítra začínají vánoční prázdniny.
- Už? - To je dobře, pomoc se mi bude hodit.
Veterinář sem chodí třikrát týdně.
Ty dny tu na to budeš sám, Brandy bude s ním.
V pohodě.
A kdybyste potřebovali pomoc, chlapi na Drewově farmě
hledají práci navíc. Tu na ně máte čísla.
Jasně.
A pamatujte, že v neděli po třetí
lidi ke koupené lahvi mají prohlídku vinice zdarma.
Já vím, Callie.
- Dobře. - Tak jo, náš odvoz je skoro tady!
Vydrž chvilku. Já…
- My to zvládneme. Běžte! - Tak jo.
Ty jo.
Co?
Moje oblečení ti sekne.
Tak jo. Už musíme jít.
- Tak zatím. - Užijte si to.
A nedělejte si starosti, Manny s Brandy to mají v malíku.
To bylo nevhodný, promiň.
Panebože!
Vítejte.
Co to je?
Nejaktuálnější zprávy
o všech dodavatelích a odděleních vaší společnosti.
Bavte se.
A tak to začíná.
Čau, Johnny.
- Jsem Rogelio. - Rogelio.
Já to věděl.
Tak jo.
Tak co na mě říkáš?
Já totiž…
Myslím, že nám to fakt klape.
- Co? - To, jak se spolu staráme o ranč.
- Jsou to teprve dvě hodiny. - Ale skvělé dvě hodiny.
- Potřebuješ s něčím pomoct? - A ty? Já… ne.
Já se o svoji část postaral, můžu s něčím pomoct tobě?
Ne, já se o tu svoji taky postarala.
No, kdybys něco potřebovala, zase se stavím tě zkontrolovat.
- Dobře. - Dobře.
- Tak zatím, parťačko. - Měj se.
- Tak jo. - Tak fajn.
Tudy.
Zavazadla tu klidně nechte, přinesou vám je.
S radostí.
GRANDHOTEL VAN ASTON
- Derrico. - Vítejte.
- Zdravím. - Jak se máš?
Skvěle. Espresso?
- Děkuju. - Je všechno připraveno na večer?
Ano, pane. A gratuluju.
Děkujeme.
Co se děje večer?
No…
- Promiňte. - Utřu to.
To je v pořádku.
- Promiňte. - Pomůžu vám, neomlouvejte se.
Omlouvám se.
Joey!
- Panebože! - Ty půlky bych poznala kdekoliv.
Ahoj!
- Ahoj. - Ahoj.
- Kde jsi byl? - Chyběl jsi nám.
- Vypadáš dobře. - Máme tu Josepha Van Astona!
Vypadáme dobře.
No… Callie, tohle jsou Tiffany,
- Gina a Lily. - Gina.
Bývali jsme přátelé.
Přátelé? Tak tomu teď říkáš?
Jo. Naše přátelství nám fakt chybí, Joey.
Třeba se můžeme přátelit všichni.
- To by se mi líbilo. - Ty dračice.
- Panebože! A co je tohle? - Ne ne!
- Nečekala jsem, že se toho dožiju. - Boží, je pravej?
- Vypadáš celkem jako já. - Jsi pěkná.
- Jako bychom byly… - Josephe.
Uvidíme se pak.
- Jo. - Zavolej mi.
Měj se, zlato. Sluší ti to.
- Ráda tě vidím, zlato. - Victorie.
Žádné strniště?
Rozkošné.
A ty musíš být budoucí paní Van Astonová.
- Callie… - Zlatíčko, já vím, kdo jsi.
Tolik jsem o tobě slyšela.
Těší mě.
Vypadáš úžasně.
Je nádherná. Jak se cítíš?
Získat na svatbu Rooseveltovu síň je neskutečná vzácnost.
Musíš být štěstím bez sebe.
Budu jako tvoje starší ségra. Kdybys cokoliv potřebovala, napiš mi.
Večer se bavte.
Čeká nás spousta práce, Jayi.
Tak jsme tady.
- Čekají mě další překvapení? - Jen tak jedno nebo dvě.
Je to hodně významné apartmá.
Má úžasnou historii.
Vlastně tu pobývalo hodně prezidentů.
Tohle jsem ti strašně moc chtěl ukázat.
Vítej v San Franciscu.
- Promiň, že jsem ti neřekl o… - Místě konání naší svatby?
Je jen zarezervované.
Od kdy?
Máma to udělala, když jsem jí řekl, že tě požádám o ruku.
Je to takový svatební dar, ale není to špatný nápad.
Jsou to nádherné prostory a je to hned dole.
A kdy to má být?
Josephe.
Na Štědrý večer.
Ten letošní?
Já vím. Zní to šíleně, ale vyslechni mě.
Petaluma je jen hodinu odsud, tvoji přátelé a rodina můžou přijet večer.
Máme zarezervované pokoje, všechno je zařízené.
Stačí jenom, když se tam ukážeme. A je to Štědrý večer.
Nenapadá mě lepší vánoční dárek
než se ráno probudit vedle svojí manželky.
- Popřemýšlím o tom. - Jo!
To mi stačí.
Jo a pár mých přátel tě chce poznat, takže tě chci večer někam vzít.
Pochlubit se s tebou.
Je to tu neskutečné.
Takže kam večer půjdeme?
No, nejdřív si musíš sundat tohle
a obléct si tohle.
- Jak jsi… - Poděkuj Victorii.
Bože.
Dobře, takže se tam zaboř až po rameno.
Jo, úplně. Přesně tak.
To je dobrý.
Tak jo, teď bys měla cítit plod.
Měla bys cítit hlavu nebo nohy.
Brandy!
Říkal jsem si, že když je čas na večeři, stavím se do bistra
a můžeme se najíst venku.
Jo, kup mi sendvič s hovězím.
Chceš zrovna sendvič s hovězím? Ze všech…
- S omáčkou navíc, prosím. - Omáčka navíc.
Tak jo, dobře. Máš to mít. S omáčkou navíc.
Bude v pořádku?
Nejspíš ne.
Neměli by to pomocníci na farmě brát jako normální věc?
Kdo je tu pomocník?
- Promiň. Správce nemovitostí. - Díky.
Vždycky to rád slyším.
Tak co říkala?
No…
Souhlasila.
Chce sendvič s hovězím a omáč…
To mi zní jako rande, Romeo.
Je to rande.
A ty prostory jsou úchvatné, ale…
rezervaci máme na tenhle Štědrý večer.
Děláš si srandu? To je za tři týdny.
Zbláznil se?
Promiň, Josephe.
Není tu. Má hovor v zasedačce.
Ale jo, je to šílený.
Ale zase proč ne?
Už jsem jednou plánovala svatbu s Liamem a nikdy k ní nedošlo.
Lhala bych, kdybych tvrdila, že se mi do toho chce podruhé.
A svatba na Štědrý den zní kouzelně.
Že jo?
- Takže… - Takže…
- Jdeme do toho? - Jo.
Jdeme do toho!
Takže je rozhodnuto. Za tři týdny se vdáváš.
A teď si obleč ty šaty.
Dobře.
Ale ne.
Pamatuješ na náš ples v devítce?
Ty jo.
Vypadáš…
Páni.
Jako bys mě nikdy neviděl v šatech.
- A viděl jsem? - Mlč.
Jdu do toho, Josephe.
Pojďme se vzít na Štědrý den.
Vážně?
Vážně? Není to moc brzo?
Ne, myslím to vážně. Je to přesně, jak jsi říkal: „Proč čekat?“
A nedokážu si představit, že bychom si vzájemně
mohli dát lepší dárek
než sami sebe.
Bože, ty šaty! Copak jsi s nimi provedla?
Jo, byly moc zdobené, tak jsem…
Stály 2 200 dolarů.
Ale vypadají skvěle, ne? Počkej, až ji uvidíš v těch svatebních.
Zdá se, že musím potvrdit rezervaci té síně.
Pane Van Astone!
- Proč že jsi tak slavný? - Zvykni si, zlatíčko.
To je cena za to příjmení.
Na zdraví.
Myslela jsem, že se setkáme jen s pár tvými přáteli.
To je pár mých přátel.
Josephe! Konečně ses nám ráčil ukázat.
- Kane, vypadáš skvěle. - Nech toho. To ten Versace.
Ty musíš být Callie.
Ráda tě poznávám.
Myslel jsem, že spolu skončíme my dva.
Možná v příštím životě.
Victorie.
Mluvíš mandarínsky?
Samozřejmě.
Chci ti představit známou.
Tak co?
Gumpe!
Nazdar!
Chyběl jsi mi, kámo! Jak je?
Gumpe?
To je jenom starý vtip. No tak.
Jo, Forrest Gump.
Protože běhá a běhá, od jedný ženský ke druhý.
Jako motorová myš.
- Bez přestávky. - Kámo…
No co? Až do teďka, samozřejmě.
Callie, tohle je Kirk, spolubydla z výšky.
A tohle je…
Jo, tohle je Leslie.
Lindsey.
- Fakt? - Lindsey.
Hele, jsi připravenej začít solit?
Nevím za co.
Před pár lety nás několik ze Sigmy Chi uzavřelo sázku.
Pamatuješ? První ženatej dluží ostatním tři tácy.
Vtipný je, že by nikoho nikdy nenapadlo,
že první pod pantoflem bude tady Gumpy.
Plácnem si, brácho.
Zásah!
Pošlu ti fakturu.
Gumpe.
- Moc se ti omlouvám. - Skočím si pro něco k pití.
- Půjdu s tebou. - Ne, jen se bavte.
- Řekl jsem něco špatně? - Rád jsem tě poznal, Kaylee!
- Jmenuje se Callie. - Čau, Kells.
- Proč jsi začínal s Gumpem? - No tak.
Byl to jenom vtípek. Klid, pojď si dát frťana.
Zvládneš nakrmit ty poslední dvě?
Co to dělá?
Potřebuje strávit trochu času o samotě.
Očividně.
Za hodinu máme práci, nezapomeň!
Koukej na toho magora.
Callie?
Owene.
Co tady děláš? Znáš se s Josephovou snoubenkou?
Já jsem ta snoubenka.
Jak jste se poznali?
Je to vážně dlouhý příběh.
Jako bys teprve včera nosila Liamův prsten.
Jo.
To jsem neměl říkat, promiň.
Poslyš, chtěla jsem ti zavolat.
Vím, že od Liamova pohřbu uteklo už spoustu času a…
To neřeš, stejně jsem měl plno práce.
- A na konverzaci to chce dva. - Callie, tady jsi.
- Čau, kámo. - Ahoj.
Svět je malý, s Callie se známe z dětství.
Owen byl…
teda je Liamův starší bratr.
To je mi moc líto. Nevěděl jsem…
V klidu, v práci na osobní život nemyslím.
Mám z vás ohromnou radost.
Owen naše večírky pořádá už léta.
Pořád děláš to úžasný mojito?
Kdykoliv mám trochu času.
- Promiňte, hned… - Což se v podstatě nestává.
Zavolej mi. Chtěl bych se sejít, dokud jsi ve městě.
Pane jo.
- Svět je malý. - Já vím.
Jak se cítíš?
Dobře, je to tu neskutečné.
A tvoji přátelé jsou moc milí.
Pojď se mnou.
A máš to!
Jasně, že když se pojmenuješ naprsa79,
budeš hrát, jako bys byl přisátej mámě na prsu.
Bolelo to? Promiň, ale hra je hra.
Ty to zvládneš!
To hraješ na nějaký prehistorický konzoli? No tak!
Nalevo od tebe.
- Jo! - To je to nové Unchained?
Lidi, budu muset jít, mám v přívěsu samici.
Jo, je.
No ne ne, tuhle hru miluju! Jak jsi ji sehnal?
- Už devět měsíců je vyprodaná. - Jo.
Chtěla by sis…
Chtěla by sis zahrát?
Dobře, tak jednu hru.
- Jenom jednu? Tak jo. - Jo, jednu.
A jdeme na to.
Takhle rychle normálně neumírám.
Jenom mám hlad.
Dneska jsem neobědval, ale zlepším se.
Potřebujeme posily, vrať se na bod oživení.
Dobře.
- Kam jdeš? Soustřeď se. - Jsem hned za tebou. Jasně.
To byla mimochodem skvělá střela.
Díky.
Na tom večírku jsi byl ve svém živlu.
- Takhle jsem tě viděla poprvé. - Jak to myslíš?
Nevím, jak jsem si tvůj život ve městě představovala,
ale nečekala jsem, že bude tak…
pestrý.
To, co jsi viděla,
byl jen kousek mého starého života.
Teď už patřím
jenom k tobě.
To bylo pěkný.
No, je to pravda.
Dobře, takže
tohle je Rooseveltova síň.
K ničemu tě nenutím, ale pokud potvrdíme rezervaci,
tady bychom měli svůj první tanec jako manželé.
Je to tu nádherné.
Paní Van Astonová.
Smím prosit?
Měl bych tě ale varovat.
V dětství mě měli za tanečního génia.
To bylo předtím, nebo potom, co jsem tě naučila dvojkrok?
Předtím.
Jo.
Bože, moc se ti omlouvám.
- To nevadí. - Vyšel jsem ze cviku.
Poslední kolo. Do sebe!
Hej!
- Jo! - Na cucky.
A máš to!
Ty to máš.
Máš…
něco ve vlasech.
Měla bych jít.
Fakt? Tak dobře.
Uvidíme se zítra?
Zítra nazdar,
parťačko.
Hráč jedna poražen.
KYLE VÍTEJ ZPÁTKY VE MĚSTĚ, KÁMO!
DÍKY! JE SKVĚLÝ BÝT ZPÁTKY!
Líbí se ti někdo ve škole?
Ne, ani ne.
A jaký předmět máš nejradši?
Vlastně matiku.
Brandy.
Ahoj.
Jen jsem chtěl říct, že jsem si to včera…
Uvidíme se pak, Brandy.
Moc jsem si to s tebou užil.
Jo. Byla to zábava.
Hrozně jsem si tu hru chtěla zahrát, takže…
Můžeš kdykoliv, vážně.
- Tak jo. - Jo.
Vlastně… Manny?
- Musím ti něco říct. - No?
Ještě jednu? Tak jo.
PŘIPOJOVÁNÍ…
Ty fotky jsou neskutečný.
Počkat. Co to tam píšou?
„Svatba na Štědrý večer v hotelu Van Aston.“
Jak se to dozvěděli? Řekla jsem „ano“ teprve včera.
Je to jako královská svatba.
Potřebuješ šaty. Panebože!
Mám šaty po mámě, ale stačí na takovou královskou svatbu?
Já…
Zavolám ti později.
Dobře. Ozvi se mi.
Zatím.
Tak jo.
- Ahoj. - Ahoj.
- Chutnalo to dobře? - Jo.
V puse teď cítím čistič na okna, takže…
- Moje chutná po sendviči, takže… - Skvělá kombinace.
Neskočíme někam?
Říkám si, že bychom mohli provětrat moji jednoruční zbraň.
Jedině, když najdeš moji slabinu.
Božínku.
MISIE SV. HARRIETTE
Ahoj, holka.
Ahojky.
Nevypadáš moc dobře.
Není divu.
Callie…
- Owene. - Rád tě zase vidím. Podruhé.
Ahoj.
Harry? Dobré ráno.
- Nečekal jsem… - Nech si to.
Tady máš ztráty za každou nepodepsanou smlouvu.
Pokud s tím nic neuděláš, přijdeme o majlant.
Ráno očekávám plán. Odlétám v devět.
Jo, samozřejmě. Díky, že jsi přišel.
- Kdyby tu byla tvoje matka… - No, není.
Pěkný let, Harry.
Vysvětli mi, proč sem z New Yorku přiletěl náš CFO,
aby mi předal kopii nedořešených smluv,
na které jsi měsíce kašlala.
Byly adresované tvojí matce.
Když jsi to ale vzala za ni,
její povinnosti přešly na tebe, Victorie.
Nech toho.
Jde jenom o naše gala.
Nemám čas se zabývat blbým papírováním.
A kdo ho vyřídí?
Proto jsi tady, ne?
Podívej, nejde tu jenom o daně a účty.
Odpadávají nám dodavatelé.
Však oni se vrátí, až dostanou svůj výroční dar.
Zvlášť teď, když proslov bude mít
slavný Joseph Van Aston.
Vůbec mi ho nepřipomínej.
Jsou svátky.
Nějak se to poddá.
Osud společnosti závisí na úspěchu našeho galavečera.
Letos obzvlášť.
Myslíš?
Vím to.
Tolik najednou toho nesmí.
Nemůžu uvěřit, že jsem to nevěděl.
Osli jsou naštěstí dost houževnatí.
Ta hromada vojtěšky jí neublíží.
Jenom bude nervózní a trochu nafouknutá.
Proto je tak hlučná.
Je to, jako bychom měli k večeři cupcaky.
Za 15 minut začínáme, holka. Myslíš, že to zvládneš?
- Děkuju. - Není za co.
Bez tebe bych to nevěděl. Liam říkával, že jsi zaříkávačka krav.
Očividně to platí i pro osly.
No to teda nevím.
Je tvoje?
Ne, půjčuju si ji z útulku.
Přes svátky se o ni ale starám já.
Takže jsi uspořádal tohle všechno?
Jo, už čtvrtým rokem.
Pomáhá to místní komunitě.
Lidi z útulku se pak mají na co těšit o svátcích.
Ale…
právě jsme přišli o financování, takže…
Je to asi náš poslední rok.
To je mi líto.
Vím, že se to nezdá,
ale sehnat sponzory cateringu a zařídit sběr potravin trvá celý rok.
Loni jsme měli třetí největší vánoční stromek
v San Franciscu.
Říkal jsem „loni“.
Měli jsme štěstí. Nevešel se do hotelové haly Van Astonu.
- Joseph nám ho dal. - Owene.
Haló.
- Zůstaneš na představení? - Proč ne?
Hlavně na konci tleskej, jinak…
Musím se převléct. Hned budu…
Nechť je duch Vánoc v našich srdcích
každý den našeho života.
Děkuju. Moc vám děkuju.
- Vážím si toho. - Není zač.
- Díky za váš příspěvek. - Jasně, tak zase za rok.
Nevěděla jsem, že jsi tak dobrý herec.
Zas tak dobrý ne.
- Ráda jsem tě zase viděla. - Já tebe taky.
To je Joseph, už musím jít.
Rád jsem tě viděl. Příště ho vezmi s sebou.
- Měj se. - Ahoj.
Ahoj.
Promiň, že jsem tě sem zavolal, ale…
Potřebuju poradit ohledně…
- Proč jdeš cítit… - Po seně?
Byla jsem v Owenově charitě.
Šla jsem a najednou jsem uviděla osla a… To je jedno.
Každopádně dělá úžasnou věc.
Počkej. Takže jsi byla celý den ve městě,
a stejně jsi našla ohradu se zvířaty?
S oslem.
Další kafe.
Bože, to je smrad.
Promiň. Byla jsem v charitě.
Ty chudinko.
Vždyť tu každý den ve dvě podáváme oběd.
Super.
Tak teda příště.
S Callie od loňska úspěšně vedeme
mléčnou farmu a vinici.
Třeba ji něco napadne.
Říkala jsem ti, že po tom gala…
Tak jednoduché to není, Victorie.
Matka byla tváří firmy. Jednala se všemi.
Bez osobního kontaktu naše vztahy uvadají.
No, tak to napravíme.
Měli bychom využít ducha Vánoc
a sblížit se s dodavateli.
Přivést vesnici do velkoměsta.
Naší rodině se celé ty roky nedařilo proto,
že lidi zbožňovali naše pečivo a sýry,
ale proto, že naši zákazníci byli jako rodina a věřili nám.
Měli bychom všem obchodním partnerům
po telefonu popřát k Vánocům.
Zavoláme všem.
Poděkujeme jim za spolupráci v průběhu let.
Řekneme jim, že se na ně budeme těšit na gala,
a popřejeme jim veselé Vánoce.
To se mi líbí.
Nebudu telefonovat se všemi, s kým obchodujeme.
Fajn.
My to zvládneme.
Miluju tě.
Já vím.
Vaše babička to dělá taky?
To je super.
To potvrzení vám hned pošlu.
Já chápu, že jsi zklamaný, Time,
ale věř mi, že když s námi zůstaneš…
když zůstaneš, tak…
Podívej, když to uzavřeme před svátky, budeš mít klid
a můžeš se věnovat rodině.
NE
ANO
CALLIE NEODPOVÍDÁ
Co ty stehy?
Nebere mi to.
Hele, poslyš.
Máš za sebou dlouhý den. Nedáš si horkou čokoládu?
Jo?
Ona se ti potom ozve
a ty jí pak můžeš říct všechno o té svojí nehodě.
Kolik maršmelounů tam chceš?
Fakt se musíš ptát?
To jsou všichni.
Jo, vážně se na to sváteční gala moc těší.
- Nepřipomínej mi to. - Proč ne?
Protože je to jediný den v roce, kdy musím prosit o peníze.
A zároveň ukazovat, kolik jich už máš.
Je to pěkně na hlavu, co?
To teda.
Bože. Mám tři zmeškané hovory od Hanny.
Teď jí nevolej, už nejspíš spí.
A my bychom měli taky.
Počkej.
Zasloužíme si tohle.
To nové víno z Ber…
Bern… Bernatovy? Bernetovy? Nevím, jak se to čte.
Bern… Prý je dobré.
Borůvky.
A heřmánek?
Jo!
Promiň. To bylo fakt dobrý.
Jsi v pořádku?
Jo, to není tebou.
Jsem jen trochu roztěkaná.
Posledních pár dní se nemůžu dovolat Callie
a doufám, že je v pořádku.
No tak.
Je jenom vystresovaná.
Před svatbou šílí každý.
Mluvíme tu o Callie.
Přesně tak.
Mluvíme tu o Callie.
Je to velká holka.
MUSÍM TI NĚCO ŘÍCT!
Jasně.
Tak jo. Kam mě to vedeš?
Myslela jsem, že jdeme na něco na zub.
Pozor, kam šlapeš.
Jasně.
Mám tě.
Callie, tohle je Susan.
Susan, tohle je Callie.
Kdo je Susan?
Pojmenoval jsem ji po babičce.
Proč to velké gesto?
Je to můj způsob, jak ti poděkovat.
Za to, že jsi nám pomohla udržet 80 % našich dodavatelů.
A vypadala jsi u toho dobře.
No, nemáš zač.
A děkuju.
Díky Victorii se domů vrátím s úplně novým šatníkem.
A když už je řeč o Victorii,
je zvláštní, že jsi ji dřív nezmínil.
Vážně? To je divný.
Na zdraví.
Teď se můžeme soustředit na ostatní věci.
Nezařídili jsme všechno těmi telefonáty?
Vůbec ne. Samozřejmě to hodně pomohlo, ale čeká nás ještě spousta práce.
No, jsem ti k službám.
Co si zatím myslíš o městě?
Nemyslela jsem, že to řeknu, ale moc se mi tu líbí.
Potkávám dvounohé savce místo čtyřnohých
a každý den v týdnu si dávám kafe z jiné kavárny.
Já nevím.
Možná by nebylo špatné strávit tady víc času.
- Je vtipné, že to říkáš, protože… - Měli jsme teď tolik práce.
Ještě jsem to nepodepsal, poslal jsi to včera.
Je to velké rozhodnutí, nemůžu ho udělat přes noc.
No, raději jsem vám vytiskl kopii.
- Ještě jste jí to neřekl? - Ne.
Ani včera?
Tohle je zatím nejlepší.
Dobře. Takže máme prostory,
oblek i šaty.
Měli jsme je kupovat?
Vždycky jsem myslela, že budu mít šaty po mámě.
O takový pohled byste nás přece neochudila.
Vaše matka to pochopí. Někdy je třeba změnit taktiku.
Změnit taktiku?
Občas sleduju sporty. Do toho, Niners.
Ahoj, hrdličky.
A Leo.
Chci ti poděkovat za to, co jsi pro firmu udělala.
Jsi takový náš dokonalý vánoční dárek.
Díky. Pomohla jsem ráda.
Řekla jsem tvému snoubenci, aby ti nabídl místo, až se tu usadíš.
Usadím?
Mám vyhlídnuté čtyři božské byty. Každý má přes 280 metrů čtverečních,
neskutečný výhled a dost místa na přírůstek do rodiny.
Dejte vědět, až budete chtít jít na prohlídku.
Byty?
To bude asi moje chyba.
Vybalil jsem to na ně teprve včera a…
Co přesně?
Moje matka…
natrvalo odstupuje ze své pozice ve firmě.
Pokud to podepíšu, firma přejde pod moje jméno.
- Zase přede mnou něco tajíš. - Ještě jsem se nerozhodl.
- Chtěl jsem ti to říct včera… - Řekni mi to teď.
Co náš život v Petalumě?
Zbožňuju to tam.
Musíš ale chápat, že je to tátova společnost.
Buď to podepíšu, nebo přijdeme o vše, na čem jsme pracovali.
Nemůžeš přede mnou pořád něco tajit.
Jako by ses mě snažil zbavit.
- To ne. Callie, nějak to vyřešíme. - Vyřeš sám sebe.
Nemůžu si vzít obě tvoje já.
Co tím myslíš?
Potřebuju na vzduch.
Nazdar.
Co ti to provedlo?
Už to nechci, všechno je jinak.
To nevadí, že se věci mění.
Jinak bys pořád nosila plenky.
Ani neví, že mám stehy.
Jsou pryč a my jsme jí fuk. Jako by na nás zapomněla.
A je poslední neděle před Vánoci.
Máme zdobit stromek.
Na to určitě zapomněla taky.
Hej.
Tvoje sestra má plno práce s plánováním svatby.
Bude se vdávat na Štědrý den.
To je super, ne?
Nebuď na ni tak přísná.
Víš co? Až se vrátí, můžeme ji potrestat
a zaúkolovat ji vším, co nutí dělat nás.
- Tak jo. - Dobře.
Pojďme nazdobit stromek tak skvěle,
že ho uvidí až ze San Francisca.
Jo?
CO SE STALO?
MÁM STEHY. UŽ ALE NEBOLÍ!
Přijďte na naše vánoční představení!
Vstupné je dobrovolné.
Zisky jdou na místní bezdomovce!
Celou zimu podáváme teplá jídla.
ŽIVÉ PŘEDSTAVENÍ O ZROZENÍ JEŽÍŠE
Dneska je tu plno.
Většina z těch, co chodí o víkendu, má práci.
Pokud nevyděláváš jmění, město tě semele.
Zvlášť, když musíš nakrmit rodinu.
Je to k nevíře.
Přitom to vypadá, že ve městě rostou peníze na stromech.
Jen těm, co mají na to, aby je mohli vysadit.
Jako Van Astonovi.
Jo.
Docela mě překvapilo, že nás Joseph přestal sponzorovat,
zvlášť když jsme spolu vyrostli.
Tuhle charitu platí Van Astonovi?
Jo. To jsi nevěděla?
Ne.
- Společnost má problémy a… - Nemusíš mi nic vysvětlovat.
Máme štěstí, že nás podporovali tak dlouho.
Ahoj, Ainsley.
Nepomůžeš nám před představením?
Ne.
Ainsley, tohle je Callie, kamarádka z domova.
Ainsley jsme letos najali do role Panny Marie.
Jo, co se toho týče, dneska to nestihnu.
Mám jinou práci, takže…
Začínáme za 20 minut.
To není můj problém.
Jak mám za 20 minut najít jinou Pannu Marii?
Zapomněla jsem mobil.
Hodně štěstí.
Vážně ti to nevadí?
Máme dvě představení. Strávíš tu celý den…
Musím se převléct.
Co to máš na sobě?
Myslela jsem, že mám mít výmluvu.
Tady máš.
Víc než si vyděláš za měsíc.
Nemáš za co.
Když to říkáš.
Všichni nesou, co brzy vejde ve známost
jako nejvzácnější dar, který kdy svět obdržel.
Bůh všehomíra k nám přišel v podobě obyčejného, drobného děťátka.
Nechť je duch Vánoc v našich srdcích
každý den našeho života.
Díky. Děkuju vám všem! To je všechno.
Můžete zůstat na další představení.
Pohlaďte si Hopey, je moc hodná.
Dovolali jsme se Callie Bernetové. Prosím, zanechte vzkaz.
Byla jsi úžasná.
Jsi rozená Panna.
To už nikdy neříkej.
Možná jsem sobec, ale rád bych tě tu ve městě měl.
Chybíš mi.
Je to jako včera,
když jste mě s Liamem prosili, abych vás vzal do kina.
Život byl tehdy tak snadný.
Ty si to nepamatuješ, že ne?
Co přesně?
Jak jste se s Liamem do krve hádali ohledně budoucnosti.
Chtěl, abys s ním šla na UC Davis. Ty jsi ale chtěla jít do St. Louis
studovat sociální ekonomii a zemědělství jako tvůj táta.
Měli jste jiný plán každý týden.
A pak jsme ani nedostali možnost si vybrat.
Nějak byste to vymysleli, protože jste se milovali.
Jo.
Vztahy jsou o kompromisu.
Nemůžeš přinutit Josepha odejít z města
a on zase tebe nepřinutí opustit farmu.
Vy to nějak vyřešíte.
Kam máš namířeno?
Zpátky do hotelu. Je to jen blok odsud, dojdu tam.
Nesmysl.
Piješ vanilla chai, že?
Díky.
Tak jak se cítíš, drahoušku?
Popravdě mě to už všechno unavuje.
Zlatíčko…
Jestli jsi unavená teď, počkej, až se přiblíží svatba. Nezamhouříš oka.
Já před tou svojí nespala 36 hodin.
Jak dlouho jsi vdaná?
Nikdy jsme se nevzali, zrušili jsme svatbu.
Teda spíš on.
To mě mrzí.
Tobě upřímně sluší mnohem víc než mně.
Moje ruce jsou na diamant se smaragdovým řezem moc dlouhé.
Vypadá lépe na silnějších rukou.
Vidíš, jak ten tvar prodlužuje zápěstí?
Nemyslím to jako urážku, vypadá úchvatně.
Neřekl ti, že jsme byli zasnoubení?
Propána.
Zdá se, že vždycky něco prořeknu.
- Callie, co to děláš? - Owenova charita přišla o sponzora.
O to ti jde?
Museli jsme šetřit, abychom nezkrachovali.
Řekl jsem mu, že se to pokusíme pořešit po gala, ale…
Firma si může dovolit gala, které stojí víc než většina vydělá za rok,
ale pomoc lidem, kteří by dali cokoliv za teplé jídlo, je pro ni moc drahá?
Kolik stojí naše prostory na obřad?
Můžeme se klidně vzít na farmě, zadarmo.
Jak jsem si to představovala.
Jen ty, já a pár blízkých hostů na našem pozemku.
To ty ale nevíš, že ne? Protože ses mě nikdy nezeptal.
A nechápu, jak tam můžeš tak stát
a dál přede mnou něco tajit i po tom všem, čím jsme si prošli!
Když jsi mi chtěl dát prsten z druhé ruky, mohla jsem ti dát ten Liamův.
Podle Victorie sedne na moje tlusté prsty líp.
Podle Victorie? O čem to mluvíš?
Jsem ráda, že jsme sem jeli
a že jsem si uvědomila, že patříš do města.
Já ale ne.
Tak jo, ven s tím.
- S tím vínem? - Ne! S ním ne!
Chtěla ses projít a popovídat si
a už jsme došli až sem.
Bolí mě lýtka a vím, že mi chceš říct něco víc.
Nemusíš mít strach, protože tě…
začínám mít rád.
- Co? - Co?
Já tě…
začínám mít rád.
Promiň.
Neomlouvej se, jen jsem to nečekala…
- Ne, chápu. To nevadí. - Proto jsem…
Promiň.
Já tě asi taky začínám mít ráda.
Teda bez toho „asi“.
Začínám tě mít ráda.
Fakt?
Vážně?
Jo.
Dobře, jenom…
Děláš toho pro Callie,
její rodinu
a tuhle farmu tolik.
Jenom bych…
chtěla vědět, co chceš ty.
Kde se vidíš
tak za pět deset let?
Josephe!
No…
Tak jsi to dokázala.
O čem to mluvíš?
Odehnala jsi ji, protože ses pořád nesmířila s tím, že nám to nevyšlo.
Josephe…
neviň mě z vlastní neupřímnosti.
Víš, co pro mě znamená.
Nic jsem neudělala.
Můžeš si za to sám.
Mimochodem,
zdá se, že jste vlastně měli celkem štěstí.
Cože?
Asi bych měla zrušit tu rezervaci.
Fotku máš v e-mailu.
- Promluvíme si o tom teď, nebo pak? - Vůbec.
Měla jsem pravdu.
Celý rok jsem ho tu držela, abych se vyhnula nevyhnutelnému.
A recyklovaný prsten po svojí ex, o které jsem nevěděla?
- Neskutečný! - Možná je v tom víc.
Myslel, že si kvůli němu obrátím život vzhůru nohama a opustím farmu.
Co je to za výraz?
Nedělal to samé on celý rok pro tebe?
Ne!
Jo! Ale to je jiný.
Když to říkáš.
Aspoň, že farma pořád stojí, co?
Nepodpálili jsme ji!
Jak se má Manny?
Dobře!
Naprosto skvěle.
Vím, že jsem všechno zkazil.
- Už zase. - Už zase.
Ale Owen a Callie?
Nezdá se mi to. Je to brácha jejího mrtvého snoubence.
To nedává smysl!
Člověk míní, život mění. Počkejte, až se věci uklidní
a za pár dní jí zavolejte.
Zítra máte gala, soustřeďte se na něj.
- Do svatby si to rozmyslí. - Do jaké svatby?
Promiňte.
To si vezmu.
- Máš pořád ty papíry? - Samozřejmě.
S Callie je to nejisté a tátova firma je jediné, co mi zbývá.
Mám pocit, že se nevrátí.
Asi máte pravdu.
Z toho, co postuje, to vypadá, že je…
na nějakém ostrově.
Jsi normální? Mluvím tu o Callie!
Ale díky, to už nikdy nedostanu z hlavy.
Co vlastně chcete?
Vzít si Callie.
A ona si chce vzít vás.
Nechce si vzít obě moje já.
A které je to pravé?
Tak jsme tu.
Hodně štěstí.
HANNIN POKOJ NEVSTUPOVAT!
- Han? - Nemám hlad.
Dobře.
Viděla jsem ten stromek!
Skvělá práce. Jak se na něj vešlo tolik světýlek?
Manny mi pomohl, protože jsi byla pryč.
Mám stehy.
Slyšela jsem, že jsi to zvládla jako naprostá hrdinka.
- Nebrečela jsem. - O tom nepochybuju.
Kde je Joseph?
Ještě se nevrátil.
Ach jo.
Dovolte, madam.
Díky.
Hannah nepřijde?
Ne, dokud se neobjeví Joseph.
- Co? - Řekni jí to.
Co? Ty chceš, abych… Ne, neřeknu.
Ne dneska, to přece…
Co to s váma je?
Dobře, minulý týden jsem viděl, jak nakrucuje rty,
a v tu chvíli jsem věděl, že mě chce.
Tak jo, počkat! Cože? Vy jste…
Vy…
Zatímco jsem byla pryč. Chápu to správně?
Mám z vás obrovskou radost!
Děkujeme.
Stalo se mezitím ještě něco?
- Ne! - Co?
Ne ne, to je ale dobrota. Děkuju.
- Vážně je to lahůdka. - Neskutečná.
- Ty jí to neřekneš? - Ne.
A můžu já?
- Tak fajn! - Všechno v pohodě?
Tak jo.
Když jsem se před deseti lety přestěhoval do Kalifornie,
neměl jsem moc snů.
Chtěl jsem si najít bydlení zdarma
a vydělat si peníze na nějaké hry.
Než jsem začal pracovat tady, nedošlo mi,
že jsem hledal i rodinu.
Už…
Už nějakou dobu jsem sám
a tady jsem poprvé v životě poznal,
jaké je to někam patřit.
Ty, Hannah a tahle farma
jste moje rodina.
A…
mám vás moc rád. Udělal bych pro vás cokoliv.
Za posledních 24 hodin jsem už brečela dost.
- Jestli nepřestaneš… - Dobře, přejdu k věci.
Jednoho dne chci založit vlastní rodinu.
Dopřát jim tu samou radost a podporu,
jakou jsi ty dala mně. To ale nemůžu,
dokud nebudu mít vlastní pozemek.
Já…
Trochu jsem počítala a Manny by tu mohl dál pracovat,
ale místo plného platu by každý měsíc
mohlo 15 % jít na nákup pozemku o 12 akrech z toho tvého 200akrového.
Za pět let by ho mohl vlastnit za férovou cenu.
Stojí tam strom, pod kterým odpoledne bývá skvělý chládek.
- Byl by dokonalý. - Ano!
Cože?
Nemůžu uvěřit, že mě to nenapadlo dřív!
Vážně? Prodáš mi část pozemku?
Veselé Vánoce.
- Jupí! - Děkuju, to je boží.
Manny, všechno v pořádku?
- Je tam Callie? - Je!
Můžu s ní mluvit?
Chce vědět… Víš ty co? Myslím, že teď nemůže.
Ale poslouchej, mám spoustu novinek.
Přemýšlel jsem o budoucnosti a mluvil jsem s Callie.
Nechá mě odkoupit část pozemku. Není to skvělý? Je to dokonalý!
Promiň, zlato.
Měla jsem zaplatit za správnou úschovu.
Jsou nádherné.
Ty jsi nádherná.
- Tak co myslíš? - Nevím.
- Vyzkoušej si je! - Můžu?
- Jasně! - Tak jo.
Božínku!
Jsou božské, zlatíčko.
- Moc se mi líbí. - Opravdu?
Tak jo.
Já jen…
Snad budu mít tak skvělé manželství jako ty s tátou.
Říkala jsem ti někdy o neviditelném batohu?
- Ne. - Ne?
No, když se narodíme,
všichni si neseme „neviditelný batoh“,
do kterého ukládáme svoje zážitky a vzpomínky.
Někteří lidé mají batoh, který váží jen pár kilo.
Ani by sis ho nevšimla.
Ostatní ale můžou mít pocit, že na zádech nesou
tíhu celého světa.
A někdy zjistíš, co má ten druhý v batohu,
až když už jste dávno svoji.
A to nevadí,
každý si v sobě něco neseme.
Části sebe sama, které bychom radši schovali…
i před těmi, které máme nejradši.
Musíš přijmout, co má tvůj partner v batohu,
ještě než to uvidíš na vlastní oči…
jinak vás čeká dlouhá a strnitá cesta.
Musíte nést břemeno toho druhého.
Myslím, že o Liamovi vím všechno, mami.
Já vím, ale…
možná v něm jednoho dne uvidíš něco,
co se ti bál ukázat.
Ty ale víš, jaký v jádru je.
A odpuštění je superschopnost!
- Sedmdesátkrát sedmkrát. - Jo.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
Ahoj!
Omlouvám se.
Ne, to já se omlouvám tobě.
Měla jsem strašně moc práce. Měla jsem se ti víc ozývat.
Budeš si Josepha pořád brát?
Poslyš, my dvě jsme tým.
Slibuju, že už nikdy nedám práci přednost před tebou, jasný?
- Tak jo. - Odpustíš mi?
- Jo. - Ukaž mi tu tvoji super jizvu!
Au. Bolelo to?
Hlavu vzhůru.
Mám vás moc rád.
Ahoj.
Čau, kámo! Ahoj.
Nechceš mi něco říct?
Netrap se. Callie mi říkala, že máte nějaké potíže.
To se stává.
To se stává?
Jo, v každém vztahu. To ale neznamená, že se do něj můžeš vetřít…
Vetřít…
O čem to mluvíš?
O tobě a Callie. O čem jiném bych mluvil?
Já mluvím o naší charitě.
S Callie jsme jenom přátelé.
Od střední chodila s mým bráchou, než umřel.
Nikdy bych si s ní nezačal.
Fakt?
A jak mi vysvětlíš tohle?
Někdo nás vyfotil při představení.
Hele, je to stejný kostým.
Při představení?
Vykašlala se na mě naše Panna Marie, tak za ni Callie zaskočila.
Ona ti o tom neřekla?
Ne, asi to zapomněla zmínit.
Zachránila mě. Tyhle děti sedí celý den v autobuse,
jen aby mohly vidět naše představení
a osla.
Víš ty co?
Moc toho nebal.
Můžeme udělat škrty někde jinde.
Díky. Děkuju ti. Zůstaň na představení!
Mami?
Hele, přejdu rovnou k věci, protože tu mám strašný signál.
Victoria říkala, že jste zrušili svatbu. Co se stalo?
Myslel jsem, že můžu mít všechno.
Měla jsi ji vidět.
Vlastnoručně nám zajistila dodavatele, kteří by jinak odešli.
To mě nepřekvapuje.
A já to všechno zkazil.
To taky ne.
Proč jsi na mě nechala takové rozhodnutí?
Věděla jsem, že se rozhodneš správně.
Jak?
Tvého otce napadlo založit firmu,
když jsme bydleli v garsonce.
A i když jsme se dostali k penězům, nikdy to nebylo o tom.
Kdyby tu pořád byl,
řekl by ti, že v životě nepracoval.
Když zemřel, úplně jsem se v tom všem ztratila.
Ve městě, ve všech těch penězích.
S Callie jste mi ukázali, jaké je to jít za svým srdcem.
Dovedlo mě to sem!
Nikdy vám to nezapomenu.
A co to znamená pro mě?
Naprav to, Josephe.
Dokázal jsi to už jednou, zvládneš to znova.
„NÁŠ STRÁŽNÝ ANDĚL NAVĚKY V NAŠICH SRDCÍCH“
Ahoj, mami.
Bože, tolik mi chybíš.
Je to tak těžký.
Sedmdesátkrát sedmkrát?
To mi připadá jako moc chyb.
Ale máš pravdu.
Vím, jaký je v hloubi duše.
Miluju ho.
Odpustila bych mu klidně ještě tisíckrát.
Jsem blázen?
Kéž bys tu byla.
Bůh všehomíra k nám přišel v podobě obyčejného, drobného děťátka.
Ne v limuzíně, na červeném koberci,
obklopený paparazzii a tiskem,
ale tiše,
uprostřed noci.
V tuto roční dobu…
se díváme na všechen ten shon
a ruch okolního světa
a pro jednou se zajímáme víc o lidi než o věci.
Ty nejlepší věci v životě
totiž nejsou věci.
Nechť je duch Vánoc v našich srdcích.
No…
bez luxusních šatů od Victorie už to lepší nebude.
Vypadáš dokonale!
Kdo s takovým tělem potřebuje značkové šaty?
Jdeme na to.
Jo.
SVÁTEČNÍ GALA ZRUŠENO
Děkuju.
Josephe, to nemůžeš!
- Můžu a už jsem to udělal. - To je ale sebevražda!
Co mám říct členům rady? Hosti přijedou za 20 minut.
Nevím. Tak ať přes víkend zůstanou v jednom z našich hotelů.
Nebo ať zase odletí zpátky
a stráví svátky s rodinou.
Na to už je pozdě.
Harry.
Pánové,
o všechno se postarám, věřte mi.
Joseph si neuvědomuje, jak je dnešek důležitý.
Veselé Vánoce, Harry.
Jak se má žena? Co děti?
Dobře.
Kolik je tvému nejmladšímu?
Je mu devět? Deset?
Osm.
Kam tím míříš, Josephe? Nemáme čas.
Dneska jsem viděl jednoho kluka.
Byl bosý a ve věku tvého syna.
Jel čtyřmi autobusy do charity na teplou polévku.
Naboso.
A my se tady mezitím chystáme vybrat miliony dolarů.
A na co?
Když ti táta nabídl pozici CFO,
proč jsi tu práci vzal?
Kvůli rodině a dětem.
A stejně jsi tady,
daleko od rodiny jen pár dní před Vánoci
a soustředíš se jen na práci.
Bernetova farma mě naučila, že v jednoduchosti je krása.
Že mít míň může někdy znamenat mít víc.
S okamžitou platností nastupuju na pozici CEO ve Van Aston Enterprises.
Ve společnosti dojde ke změně.
Nebudeme pečovat jen o akcionáře, ale o celou místní komunitu.
A asi to nebudete chtít slyšet, ale 10 % ročního výdělku
půjde na charity po celém městě.
Jakého výdělku?
Všechny vás považuju za rodinu a doufám,
že to nezmění naše pracovní vztahy.
A pokud změní…
asi mi to nevadí.
A jestli máte hlad, charita vedle má prý
fantastickou hostinu.
Já bych si dala.
SVÁTEČNÍ MENU VEDLE
To byl teda proslov.
Myslel jsem to všechno vážně.
Vím, že omluva nezmění fakt, že jsem ti něco tajil…
Odpouštím ti.
- Jen tak? - Jen tak.
Ten tvůj proslov?
Tak zní Joseph, se kterým jsem strávila poslední rok
a kterého bych si ráda vzala.
Pořád si mě chceš vzít?
Protože udělám cokoliv.
Vážně. Už vím, že k životu nepotřebuju město.
Nenechám tě vzdát se svého života.
Něco vymyslíme.
A navíc tě čeká spousta práce.
Několik charit?
To přece nemůžeš všechno řídit z Petalumy.
- A co se svatby týče… - Jo, ohledně svatby…
Už nemáme prostory.
Mám lepší nápad.
Victorie, můžu s tebou na chvilku mluvit?
Víš, že na náš vztah vzpomínám v dobrém.
Jsi pracovitá a ambiciózní.
Jsi přesně ten typ ženy, jakou všichni čekali,
že si Joseph Van Aston vezme.
Vím, že jsem ti to měl říct dřív, ale…
Omlouvám se…
a doufám, že mi odpustíš.
Co že jsi mi to tehdy řekl?
„Manželství prostě není pro mě.“
Vždycky jsem si myslela, že lva zkrotím já.
Dívat se, jak se tu Callie promenáduje s tím prstenem…
S tím, o kterém jsi tvrdila, že býval tvůj?
- Josephe. - Nechci se s tebou hádat, jen…
Pokud se nepletu, prsten ode mě sis nechala.
Nechala jsem si z něj udělat nádherné náušnice.
Schválně, jestli ti padnou!
Proč teď? Po tolika letech?
No, asi si začínám uvědomovat, že držením věcí v sobě…
můžu někomu vážně ublížit.
Jo. Šťastné a veselé!
Možná ses vážně změnil.
Snažím se to ukázat.
Tobě…
i ostatním.
- Josephe, ta fotka byla… - Já vím.
To nevadí.
Užij si večer, jo?
Zdravím, Joseph nás ještě nepředstavil.
Já jsem Owen.
VAN ASTON ENTERPRISES OHLÁSILY CHARITATIVNÍ KAMPAŇ
A DARY VEŘEJNOSTI
DOMA JE TAM, KDE JE SRDCE
O DEVĚT MĚSÍCŮ POZDĚJI…
Josephe!
- Co je? - Právě jsem…
- Co? - Už je to tu!
- Co je tu? - Už přichází na svět! Rychle!
- Vezmu auto! - Na to není čas!
- Budu táta. - Jo, to teda budeš!
Josephe!
Překlad titulků: Petr Kabelka