NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Як щодо історії?
Подивимося. З чого почати?
Минулого року на нашій молочній фермі відкрилися виноградники ферми Берне.
Хоча виноград вже давно не чавлять ногами,
я переконала сестру, що виноград поміж пальців ніг робить тебе щасливим.
Моя мама це обожнювала.
Більшість вихідних я вивчала молочне тваринництво.
Тож я можу бути ще кориснішою. У мене були найкращі вчителі.
Точніше вчитель.
Моя сестра Келлі все ще тут головна.
А на гроші від продажу вина
ми нарешті найняли робітників.
Келлі не припиняє бруднити руки,
але вона ще ніколи не була такою щасливою.
Гаразд.
Сюди.
Пил в очі не потрапив?
Менні в нас не лише розпорядник майна,
а й шанований винороб і сомельє.
-Менні. -Так?
Ти вже куштував це вино?
Я бачу вас уперше й іще не куштував це вино.
Гаразд.
Полюбуйтеся.
Березовий сік.
Жимолость.
Шоколад.
-І мелений коріандр. -Це дар.
Ні, я просто багато практикувався.
У мами виходять найкращі янголи-охоронці.
Я знаю, що вона з нами щодня.
Особливо сьогодні.
Ханно, ти готова?
-Так. -Ходімо.
-Усе гаразд? -Так. Усе чудово.
-Потренуймося. -Ти про що?
Я зможу!
І ви завітали до нас в особливий день, бо сьогодні ми віддаємо шану
новаторству історичного…
Історичного…
Історичному новаторству й…
Враховуючи інновації у виноробстві, що з'явилися протягом минулих років.
У яблучко.
Говорячи про інновації, ви куштуєте новітнє доповнення.
-Нехай він скуштує ще одне? -Ні!
Вам краще попіклуватися про себе. Не варто стільки пити.
Це Сіра. Гадаю, ти міг би показати їм…
-Джозефе! -Привіт!
Як ваш настрій? Усе чудово?
Це Джозеф ван Естон, мій хлопець.
Гаразд.
У тебе перерва на вино?
Саме так.
Він обожнює вино.
Рівно рік тому я опинився на цьому ранчо
й почав тут працювати.
Тоді я не розумів,
наскільки сильно мені пощастило.
Келлі, я пізнав життя без тебе.
І пізнав життя з тобою.
Я мав би за честь і привілею…
провести з тобою решту життя.
Тож Келлі Берне…
ти вийдеш за мене?
Так!
Чудово! Так!
Вам би усамітнитися.
-Я піду спати. -Добре.
Бувай.
Я дуже вдячна, що ви завершили тур заради цього.
Вітаю, Кел.
-Дякую. -Так.
Я теж піду. У мене зустріч.
-Зі мною. -Так?
Дехто завантажив «Глибоко внизу» на «Окулус»,
ми опинимося в акваріумі з акулою, він трісне, а ти попливеш і помреш.
Помреш! Так! Зараз завантажу.
Не сиди допізна. У тебе зранку велике замовлення.
Так, пане. Пані.
-То ви лишитеся на кілька днів? -Ні, лише на сьогодні.
Попереду щорічний прийом, у мене багато справ.
Прийом? Це щось модне.
Скоріше роздуте й марнотратне.
Раніше ти не жалівся.
Це більше не для мене.
Я краще побуду тут із тобою.
Але ми будемо раді прийняти вас обох.
Нас не буде.
Келлі, можна тебе на секунду?
Мені потрібна твоя порада.
Так, звісно. Скоро буду.
Пройшов уже рік. Місто за тобою сумує.
Справді?
-Я сумую. -Партнере!
Ти йдеш чи як?
Що таке, донжуане?
Досить. Ми лиш друзі.
Їй був потрібен менеджер.
Мені було потрібно змінити обстановку. Сама знаєш.
Друзі не їздять разом країною у крихітному трейлері.
Час фото!
Я зроблю.
-Каблучку. -Добре.
Гаразд. Поїхали. По колінних чашечках!
Акула! Ну ж бо! Випусти!
Забери свого персонажа з мого вуха!
ЗБРОЯ — ЦІЛЬ
-Так! -Так!
Це, мабуть, було дивовижно.
Господи. Вибач. Що ти хотів сказати?
Неважливо. Ми маємо йти.
-Бувай. -Бувай, Кел.
Піди до Джозефа. Він нагорі.
-Що? -Гарного вечора!
Кава готова.
Дякую.
Привіт.
Увесь ранок чекав.
Це моя кава.
У мене хороші новини.
Зранку прийшло велике замовлення.
Тридцять коробок Каберне Бленду,
тридцять коробок Сіри й двадцять п'ять коробок Нуару.
-Що? -Цікаво, хто покупець.
«Ван Естон Ентерпрайзис».
Це для прийому.
Для роздутого марнотратства?
Так, але це гарне місце збуту для вина.
Минулого року ми продали 50 коробок джину по 21 долару за келих.
-Джозефе, це неймовірно. -Це мій хлопчина!
Не підходь. Знаєш, не чіпай мене.
-Навчися програвати. -Я вбив більше за тебе.
Як скажеш. Джозефе, можна тебе на хвилинку?
Так. Звісно.
-Я думав, що ти їдеш назад. -Я проспав.
-Ти маєш дещо знати. -Що?
Пригадуєш курорт, куди твоя мама запросила голів відділів?
Так. Вони були на острові, займалися пирієм…
Без подробиць.
Як би це сказати?
Вона практикує йогу з учителем на Таїті й не повернеться.
Якщо коротко, то вона втекла з інструктором йоги.
-Вона лишила компанію тобі. -Що? Чому я лиш зараз про це чую?
Я не хотів псувати вчорашній день.
Не переймайся. Вікторія на місці. Вона хоче…
Лиш не кажи, що Вікторія головна.
Рада обрала її тимчасовим генеральним директором.
-Вона їх контролює. -Їй плювати на компанію.
Твоя мама їй довіряла.
Але все розвалюється.
Постачальники тікають від нас.
Я знаю, що тобі потрібна була перерва. Я розумію вас із Келлі.
Але це компанія твого батька.
Він зараз у могилі крутиться.
Чому мама все кинула?
Через тебе й Келлі.
Вашу любов.
Вона надихнула її знайти свою.
Гаразд.
Я приїду.
Відновлю все, але я ненадовго.
-Гадаю, слід подзвонити мамі. -Забудь.
На острові немає зв'язку.
Відпочинь. Я тобі все поясню.
Сьомий насос знову не працює. Я намагався полагодити, але…
Добре. Подзвони виробнику й скажи, що потрібен новий.
Слід поміняти клапан. Я перевірю постачання.
Гаразд. Дякую.
Привіт!
Сюрприз!
-Господи! -Господи!
Мені шкода, що я пропустила пропозицію. У мене був екзамен з анатомії.
Усе гаразд. Ти й так раніше приїхала.
Знаю. Я не могла дочекатися.
Де він? Хочу з ним познайомитися!
Постачання в нормі.
-Вітаю! -Що?
Я Бренді. Найкраща подруга, дружка й усяке таке.
Тепер ми теж будемо кращими друзями.
Гаразд!
-Іди до нас. -Добре.
-Найкращий день! -Я в передчутті!
-Привіт. Що я пропустив? -Круто!
Це Джозеф. Мій наречений.
Привіт.
Привіт. Так!
Що тут таке?
А це Менні. Наш розпорядник майна.
-І твій новий кращий друг. -Ви тепер колеги.
-Колеги? -Так.
Бренді вчиться на ветеринара домашньої худоби,
їй потрібні заліки для стажування.
Я житиму тут кілька місяців!
Ура!
Фієста!
-Ура! -Так!
Розкажи про цей прийом, який спустошив наші запаси на зиму.
Загалом, це об'єднувальний святковий прийом від «Ван Естон Ентерпрайзис».
Як багато слів.
Ми приваблюємо акціонерів і потенційних інвесторів
вишуканими декораціями й стравами,
а тоді з'являються постачальники й балакають із ними й радою…
Це дуже захоплююче.
Келлі.
Ти знаєш, що я тебе люблю? І наше життя тут.
Що таке?
Мені треба в місто.
-Надовго? -Я не знаю.
Але я сподівався,
що ми поїдемо в Сан-Франциско разом. Ми нарешті зможемо побути вдвох.
Відсвяткуємо. Розплануємо весілля.
У нас не просто так цілий рік не було вихідного.
Ми тут на автопілоті справляємося.
Я вже давно хотів запросити тебе в Сан-Франциско.
Можемо делегувати роботу.
Менні займеться фермою й вином, а Бренді прослідкує за Ханною.
Ти вже все спланував, так?
І тепер я в усьому відчуваю провину.
Про що ти?
Гадаю, я доручала йому тут стільки роботи,
що ми не мали часу поїхати в місто.
Кел.
Я боюся, що в місті він засумує за старим життям.
Не знаю. Я не хочу змін.
Кел, ти виходиш заміж. Зміни неминучі.
Можливо, ти закохаєшся в його світ, як він закохався у твій.
Ти заслужила на це.
Впусти трохи світла.
Гаразд.
Що б сказала твоя мама?
Я відчуваю, що вона тут.
Я теж.
Ханно, о котрій у тебе автобус?
-О 7:50. -Уже зараз! Чекай.
Іди до мене. Я сумуватиму.
Слухайся Менні й Бренді, гаразд?
І сама роби домашнє завдання.
Яке? Сьогодні останній день перед канікулами.
-Уже? -Чудово. Мені знадобиться допомога.
Ветеринар приходить тричі на тиждень.
Менні, ти будеш вихідний.
-Це робота Бренді. -Ясно.
Якщо потрібні робочі, то на фермі Дрю робочі шукають підробіток.
-Ось номери. -Зрозумів.
І в неділю після третьої:
«купіть і візьміть пляшку за свій квиток».
Усе ясно, Келлі.
-Добре. -Гаразд, нас скоро заберуть.
Почекай. Я…
-Ми все зрозуміли. Іди! -Гаразд.
-Що? -Тобі личить мій одяг.
Гаразд. Ми маємо йти.
-Побачимося. -Веселіться.
Не переймайся.
Ми ж Менні й Бренді. Ми впораємося.
Це було недоречно. Пробач.
Господи!
Ласкаво прошу.
Що це таке?
Останні звіти про постачальників і відділи «Ван Естон Ентерпрайзис».
Насолоджуйся.
Розпочнемо.
Привіт, Джонні.
-Це Рохеліо. -Це Рохеліо.
Я знав.
Гаразд.
Тобі не жарко?
Як на мене…
Гадаю, ми чудово розпочали.
-Що саме? -Разом управляти ранчо.
Пройшло дві години.
Дві? Це були чудові дві години.
-Тобі допомогти? -Тобі допомогти? Ні…
У мене тут все добре. А тобі допомогти чимось?
Ні. У мене теж все добре.
Якщо щось знадобиться, то я прийду й провідаю тебе.
-Гаразд. -Гаразд.
-Ще поговоримо, колего. -Бувай.
-Добре. -Добре.
Сюди. Не переймайтеся через багаж. Його принесуть у кімнату.
Я не відмовлюся.
ВАН ЕСТОН ҐРАНД ГОТЕЛЬ
-Дерріка. -Вітаю. Ласкаво прошу.
-Привіт. -Як ти?
Чудово. Еспресо?
-Дякую. -На вечір усе готово?
Так, пане. Мої вітання.
Дякую. А що буде ввечері?
Ну…
-Даруйте. -Я сам.
Усе гаразд.
-Вибачте. -Я допоможу. Ні.
Вибачте.
Джої!
-Боже мій! -Я ці сідниці будь-де впізнаю!
Привіт!
-Привіт! -Привіт!
-Де ти був? -Ми сумували.
-Чудово виглядаєш. -Джозеф ван Естон власною персоною.
Як мило.
Келлі, це Тіффані.
-Джина й Лілі. -Джина.
Ми були друзями.
Друзями? То ось, як ти це називаєш.
Так. Ми сумували за нашою дружбою.
Можливо, ми всі дружитимемо.
-Так. Залюбки. -Це було грубо, так?
-Господи! Що це? -Ні!
-Отакої, це день настав. -Неймовірно. Справжнє?
-Ми схожі. -Ти така гарна.
-Ми майже… -Джозефе.
Побачимося.
-Так. -Подзвони мені.
Бувай. Ти дуже мила.
-Рада тебе бачити, любий. -Вікторія.
Побрився?
Як мило.
А ти, напевно, майбутня місіс ван Естон.
-Келлі. -Сонечку, я знаю, хто ти.
Я багато про тебе чула.
Рада знайомству.
Боже, ти неймовірна.
Вона неймовірна. Скажи, що ти відчуваєш?
Ніхто зараз не бронює кімнату Рузвельта для святкування весілля.
Гадаю, ти дуже щаслива.
Стався до мене, як до старшої сестри. Пиши, якщо буде потреба. Добре?
Гарного вечора.
У нас багато справ, Джозефе.
Ось ми й тут.
-Ще якісь сюрпризи? -Можливо, один чи два.
Цей номер важливий для міста.
Його історія неймовірна.
Тут зупинялося багато президентів.
Я вмирав від бажання показати тобі це.
Ласкаво прошу в Сан-Франциско.
-Вибач, що не сказав тобі про… -Місце святкування?
Воно просто заброньоване.
Відколи?
Мама забронювала, коли я сказав про пропозицію.
Це ніби подарунок на весілля. Але це не така вже й погана ідея.
Той номер чудовий. Він унизу.
Яка дата?
Джозефе.
Святвечір.
Цьогорічний Святвечір?
Знаю. Звучить божевільно, але послухай.
З Петалуми їхати годину. Сім'я й друзі приїдуть ввечері.
Номери заброньовано. Усе готово.
Ми лиш маємо прийти. І це ж Святвечір.
Про кращий подарунок, ніж ранок із тобою в якості дружини, годі й думати.
-Я подумаю. -Так! Це все, чого я прошу.
Мої друзі хочуть із тобою познайомитися, тому ввечері підемо на зустріч.
Я тебе представлю.
Це шалене місце.
То куди ми йдемо ввечері?
Спершу треба зняти з тебе це й вдягнути на тебе ось це.
-Як ти… -Подякуй Вікторії.
Господи.
Гаразд, прямо до плеча.
Так. До кінця. Ось так.
Усе гаразд.
Чудово. Ти маєш нащупати зародок.
Нащупай голову й ноги.
Бренді.
Уже майже обід,
я можу піти в гастроном, і, знаєш, ми могли б поїсти разом.
Так, я з'їм «Неохайного Джо».
Ти хочеш «Неохайного Джо». З-поміж усього…
-І побільше ранчу. -Побільше ранчу.
Гаразд. Добре. Зрозумів. Побільше ранчу.
Він буде в нормі?
Гадаю, ні.
Хіба робітник на ранчо не мусить таке витримувати?
Ти кого назвала робітником?
-Вибач. Розпорядник майна. -Дякую.
Ніколи не набридне.
-То що вона сказала? -Що ж…
Вона не проти.
Вона хоче «Неохайного Джо» з ран…
Я думаю, що це побачення, Ромео.
Це побачення.
Місце просто чудове. Воно…
Воно заброньоване на цьогорічний Святвечір.
Ти жартуєш? Це ж через три тижні.
Він збожеволів?
Джозефе, пробач.
Його немає. Він у кімнаті для переговорів.
Але так, це божевілля.
Але чому ні?
Я вже планувала весілля з Ліамом, яке так і не відбулося.
Я б збрехала, якби сказала, що залюбки робитиму це все знову.
І весілля на Святвечір — це досить чарівно.
Правда ж?
-Тож… -Тож…
-Зробімо це? -Зробімо це.
Зробімо це!
Вирішили. Твоє весілля за три тижні.
Ідемо далі. Одягай сукню.
Гаразд.
О ні.
Гаразд. Пам'ятаєш наш танок у дев'ятому класі?
Виглядаєш…
Ти ніби ніколи не бачив мене в сукні.
-А я бачив? -Замовкни.
Джозефе, зробімо це.
Одружімося на Святвечір.
Справді?
-Точно? Не зашвидко? -Ні. Я серйозно.
Як ти й сказав: «Нащо чекати?»
І я не уявляю кращого подарунка для нас,
ніж ми самі.
Господи, сукня. Поглянь, що ти зробила з нею.
Так. Було надто пишно, тож я…
Її ціна 2200 доларів.
Так теж непогано, правда? Скоро побачиш її у весільній сукні.
Здається, я маю офіційно забронювати кімнату.
Вітаю. Пане ван Естон!
-Чим ти прославився? -Звикай, люба.
Це все прізвище.
Будьмо.
Я думала, що тут буде кілька друзів.
Так і є.
Джозефе! Нарешті ти удостоїв нас своєю присутністю.
-Кейне, чудово виглядаєш. -Облиш. Це «Версаче».
Ти, напевно, Келлі.
Рада знайомству.
Я думав, що ми будемо разом.
Може, в іншому житті.
Вікторіє.
Знаєш мандаринську?
Звісно.
Представлю тебе другові.
І як тобі?
Ґамп! Йо!
Я сумував, друже! Ти як?
Ґамп?
-Це старий жарт. -Припини, чуваче.
Так, він у нас Форрест Ґамп.
Бо він усіх дівчат оббігав.
Він як той кролик із батарейкою.
-Не зупиняється. -Чуваче.
Що таке? Дотепер, певна річ.
Келлі, це Кірк. Він був моїм сусідом у коледжі.
А це…
Так, це Леслі.
Я Ліндсі.
-Справді? -Ліндсі.
Слухай, ти готовий віддавати гроші?
Не знаю.
Колись ми в «Сигма Хі» заклалися.
Ясно? Перший дурень, що одружиться, віддає іншим по три тисячі.
Найцікавіше те, що ніхто не міг і уявити, що це буде наш Ґамп.
Дай п'ять, друже.
Попався!
Я надішлю свої реквізити.
Ґамп.
-Вибач. -Піду по коктейль.
-Я теж. -Ні. Давай потім.
Я сказав щось зайве? Був радий знайомству, Кейлі.
-Келлі. -Бувай, Келс.
-Не віриться, що ти це згадав. -Облиш.
Це лиш жарт. Спокійно. Ходімо вип'ємо.
Зможеш погодувати ще два рази?
Що він робить?
Йому треба побути наодинці.
Це точно.
Не забудь, що за годину в тебе робота.
Дивися, він здурів.
Келлі?
Оуене.
Що ти тут робиш? Ти подружка нареченої?
Я і є наречена.
Як ви познайомилися?
Це довга історія.
Ніби вчора ви з Ліамом носили каблучки.
Так.
Я не мав цього казати. Пробач.
Слухай, я хотіла подзвонити.
Знаю, з похорон Ліама пройшло багато часу, але я…
Не переймайся. Я був дуже зайнятий.
-Розмова потребує двох. -Келлі. Ось ти де.
-Привіт. -Привіт.
Світ тісний. Ми з Келлі росли разом.
Оуен був…
Він брат Ліама.
Вибач, я не знав…
Забудь. Я не говорю про сумне на роботі.
Я радий за вас.
Оуен уже купу років займається подіями компанії.
Усе ще готуєш той мохіто з м'ятою?
Коли є час.
-Вибачте. Я… -А його ніколи немає.
Подзвони. Я буду радий зустрітися, поки ти в місті.
-Який тісний світ. -Так.
Як ти?
Чудово. Це неймовірне місце.
І в тебе милі друзі.
Ходімо.
Бум, крихітко!
Якщо твій нікнейм «цицьколюб79»,
то ти маєш грати відповідно. Ну ж бо.
Неприємно? Вибач, але це відеогра. Це нормально.
Ви так граєте, ніби у вас «Сеґа». Ну ж бо!
Зліва.
-Так! -Це нова частина Unchained?
Я вийду з групового чату. У мене в трейлері жінка.
Так, це вона.
Та ти що. Обожнюю цю гру! Де ти її дістав?
-Її затримували дев'ять місяців. -Дев'ять місяців.
Хочеш…
Хочеш пограти?
Лиш одну гру.
-Лиш одну? Добре. Чудово. -Так. Одну.
Починаймо.
Зазвичай я так швидко не помираю.
Я просто голодний. Я сьогодні не обідав, я гратиму краще.
Вилікуйтеся на початковій точці.
Гаразд.
-Ти куди? Зосередься. -Я за тобою. Добре.
Чудовий постріл.
Дякую.
Тобі було там зручно.
-Ти таким ще не був. -В сенсі?
Не знаю, яким мені здавалося твоє життя тут, але я не думала, що воно
таке пишне.
Ти бачила
лиш малу частку мого старого життя.
Моє місце тут, з тобою.
Чудові слова.
Це правда.
Отже, це кімната Рузвельта.
Я не тисну, але якщо ми її забронюємо,
то саме тут ми вперше танцюватимемо як подружжя.
Тут чудово.
Місіс ван Естон,
потанцюймо?
Мушу попередити.
У дитинстві я був майстром бальних танців.
До чи після того, як я навчила тебе танцю в два кроки?
До того.
Так.
Боже мій, пробач.
-Усе гаразд. -Я дещо незграбний.
Фінальний раунд. Бій.
Агов!
-Так! -Вас порубали.
Отак тобі!
У тебе щось…
у волоссі.
Я піду.
Так? Гаразд.
Побачимося завтра?
Побачимося завтра,
партнере.
Гравець номер один програв.
КАЙЛ ЛАСКАВО ПРОШУ НАЗАД У МІСТО, ДРУЖЕ!
ДЯКУЮ!
РАДИЙ ПОВЕРНУТИСЯ!
Тобі подобається хтось зі школи?
Ні, ніхто.
Добре. Який твій улюблений предмет?
Взагалі-то, математика.
Бренді.
Привіт.
Я лиш хотів сказати, що минула ніч була…
Побачимося, Бренді.
Я був радий провести час разом.
Так. Було весело.
Я вмирала від бажання пограти цю гру, тож…
Можемо ще зіграти. Будь-коли.
-Так. -Так.
Взагалі-то, Менні.
-Я хотіла дещо сказати. -Так?
Ще? Гаразд.
З'ЄДНАННЯ…
Чудові фото.
Стоп. Що тут написано?
«Весілля напередодні Різдва в готелі "Ван Естон Стандарт"».
Звідки вони дізналися? Я лиш учора дала згоду.
Атмосфера королівського весілля.
Тобі потрібна сукня. Боже!
У мене є мамина сукня, але чи підійде вона під королівське весілля?
Я…
Я передзвоню.
Гаразд. Передзвони. Бувай.
Гаразд.
-Привіт. -Привіт.
-Смачно? -Так.
У мене в роті смак вікон, тож…
-А в мене сендвіча, тож… -Ми райська парочка.
Хочеш звалити?
Бо я думав скористатися своєю зброєю.
Хіба якщо знайдеш мою уразливу точку.
Боже мій.
МІСІЯ СВЯТОЇ ГАРРІЄТТ
Привіт, дівчинко.
Привіт.
Тобі погано, так?
Воно й не дивно.
Келлі.
-Оуене. -Радий знову зустрітися. Знову.
Привіт.
Гаррі. Доброго ранку.
-Не очікував… -Облиш.
Тут я додаю процент ризику кожної непідписаної угоди.
Якщо нічого не змінити, збитки будуть колосальні.
Зранку чекатиму на план. Я вилітаю о дев'ятій.
Так, звісно. Дякую, що зайшов.
-Якби твоя мати була тут… -Та її нема.
Безпечної подорожі.
Поясни, чому голова фінансів летів із Нью-Йорка,
щоб віддати документи, які ти не дивилася та якими місяцями нехтувала.
Їх надіслали твоїй мамі.
Але коли ти зайняла її місце,
ти мала взяти на себе її обов'язки.
Годі вже.
Справа в прийомі. Я маю зайнятися ним,
а не дурними паперами.
-То хто ними займеться? -Ти ж тут для цього?
Слухай, справа не лише в податках і рахунках.
Ми втрачаємо постачальників.
Вони повернуться, щойно отримають щорічний подарунок.
Особливо цього року, коли промову виголосить славетний Джозеф ван Естон.
Не згадуй промову.
Це ж свята.
Усе зміниться.
Доля компанії залежить від успіху урочистого прийому.
Як ніколи раніше.
Думаєш?
Знаю.
Не можна давати багато за раз.
Не віриться, що я не знав.
На щастя, віслюки досить витривалі.
Зайва люцерна їй не зашкодить, але через це в неї набряки й неспокій.
Тому вона така галаслива.
Ніби ми, коли з'їмо кекс на вечерю.
Ми йдемо за 15 хвилин.
Є ще щось?
-Дякую. -Нема за що.
Ніколи б не здогадався. Ліам казав, що ти по коровах.
Гадаю, по віслюках теж.
Не впевнена.
Вона твоя?
Ні. Забрав у рятівників тварин.
Але я доглядаю за нею протягом свят.
То це твоя робота.
Так, уже чотири роки.
Це корисно для громади.
Люди з притулку мають привід чекати свят.
Але…
нас більше не фінансуватимуть, тож…
Здається, це наш останній рік.
Мені шкода.
Знаю, так не скажеш,
але я цілий рік шукаю спонсорів із постачання й доставки їжі.
Минулого року наша ялинка була на третьому місці за висотою
в Сан-Франциско.
Кажу ж, минулого року.
Нам пощастило. Вона не вписувалася в готель ван Естонів.
-Джозеф дав її. -Оуене.
Агов.
-Залишишся на шоу? -Чому б ні?
Поплескай у кінці. Бо інакше…
Я маю перевдягнутися. Я буду… Секунду…
Тож зберігаймо дух Різдва в серцях
до кінця наших життів.
Дякую всім вам.
-Я радий. -Так.
-Дякую за пожертвування. -Побачимося.
-Хто міг подумати, що ти непоганий актор. -Такий собі.
-Рада була зустрітися. -Я теж.
-Це Джозеф. Я маю йти. -Радий зустрічі. Приходьте разом.
-Бувай. -Бувай.
Привіт.
Вибач, що покликав, але…
мені потрібна допомога.
-Звідки цей запах… -Сараю?
Я була в безкоштовній їдальні Оуена. Я гуляла, а там був віслюк…
Неважливо. Довга історія. Мило, що він цим займається.
Чекай. У тебе був вільний день у місті,
а ти все ж знайшла загін для корів?
-Для віслюків. -Дозаправлення.
Боже, цей сморід.
Вибач. Я була в безкоштовній їдальні.
Бідолашна.
Ми щодня о другій подаємо ланч.
Чудово.
Зайду наступного разу.
Ми з Келлі минулого року керували двома бізнесами: фермою й виноробнею.
Вона може щось порадити.
Я ж казала, після прийому пост…
Усе не так просто, Вікторіє.
Мама — обличчя компанії. Вона мала з усіма справу.
Без цих особистих зв'язків ми втрачаємо всі ці стосунки.
Тоді розберемося з цим.
Гадаю, слід скористатися духом Різдва
й стати для постачальників друзями.
Додати мегаполісу духу містечка.
Моя сім'я протрималася цей час
не через те, що люди обожнювали нашу випічку чи сир.
А через те, що клієнти — це наша родина. Вони вірять у нас.
Я раджу надіслати кожному партнеру
різдвяну листівку від «Ван Естон Ентерпрайзис», якщо ви за.
Ми всім подзвонимо.
Подякуємо за багаторічну співпрацю.
Скажемо, що з радістю чекаємо на них на прийомі й побажаємо щасливого Різдва.
Я за.
Я не буду обдзвонювати кожного партнера.
Добре.
Ми це зробимо.
Я тебе люблю.
Я знаю.
Ваша бабуся робить те саме.
Мені це подобається. Скоро надішлю підтвердження.
Ви… Залишившись із нами, ви…
Слухайте, підписавши договір перед святами, ви очистите голову
й зможе побути з дітьми.
НІ
ТАК
КЕЛЛІ АБОНЕНТ НЕ ВІДПОВІВ
-Як там ті шви? -Вона не бере слухавку.
Так, послухай.
У тебе був довгий день. Як щодо гарячого шоколаду?
Хочеш?
Вона передзвонить і ти їй розкажеш про свій нещасний випадок.
Скільки хочеш зефіру?
Це питання?
Усім подзвонили.
Вони чекають на цей святковий прийом.
-Не нагадуй. -Чому?
Бо це єдиний раз на рік, коли ми просимо гроші.
Показуючи, скільки їх у вас.
Вони все наплутали, так?
Так.
Господи. Три пропущених від Ханни.
Не дзвони зараз, гадаю, вона спить.
Ми б теж мали.
Стривай.
Ми заслужили.
Це нове вино з Бер…
Берн… Бернат? Берне? Не знаю, як правильно.
Берн… Я чув, що це хороше вино.
Чорниця.
І ромашка?
Так!
Вибач. Ти молодець.
Усе гаразд?
Так. Річ не в тобі.
Я трохи спантеличена.
Келлі кілька днів не бере слухавку.
-Сподіваюся, у неї все гаразд. -Слухай.
У неї стрес.
Усі деколи дещо божеволіють перед весіллям.
Ми говоримо про Келлі.
Саме так.
Ми говоримо про Келлі.
Вона вже доросла.
Є РОЗМОВА!
ВИБАЧ, МИ ЗАЙНЯТІ ПОДЗВОНЮ ЗАВТРА
Авжеж.
Куди ти мене ведеш?
Я думала, що ми перекусимо посеред ночі.
Так. Обережно.
Так.
Тримаю.
Келлі, познайомся зі Сьюзен.
Сьюзен, це Келлі.
Хто така Сьюзен?
Назвав її на честь бабусі.
Що за грандіозний жест?
Просто хотів так віддячити.
Ти самотужки зберегла нам 80% постачальників.
І в тебе добре виходить.
Нема за що.
І дякую.
Завдяки Вікторії, я повернуся з повністю новим гардеробом.
До речі про Вікторію.
Дивно, що ти про неї не згадував.
Справді? Це дивно.
Будьмо.
Тепер можемо зосередитися на інших проблемах.
Я думала, що ми все вирішили.
Боже, ні. Тобто так, ці дзвінки допомогли, але ще багато чого слід зробити.
Залюбки допоможу.
Що думаєш про місто?
Не думала, що скажу це, але мені подобається.
Тут двоногі ссавці, а не чотириногі,
щодня нова кава лате в новому кафе.
Не знаю.
Можливо, провести тут час було хорошою ідеєю.
-Добре, що так, бо… -До речі про час. Ми були зайняті.
Ні, ще не підписав. Ти їх учора надіслав.
Це важливе рішення. За ніч я не вирішу.
Я про всяк випадок зробив тобі копію.
-Ти їй ще не сказав? -Ні.
А вчора?
То був чудовий вечір.
Отже, кімната готова.
Номер готовий. Сукня готова.
Чи мушу я її купувати?
Я завжди думала, що вдягну на весілля сукню мами.
Ти нашкодиш світові, якщо не вдягнеш ту чудову сукню.
Твоя мама зрозуміє. Іноді варто змінити тактику.
Змінити тактику?
Я люблю футбол. Уперед, «Найнерс».
Привіт, голубки.
Лео.
Хочу особисто подякувати тобі за роботу.
Ти наш ідеальний різдвяний подарунок, так?
Дякую. Рада допомогти.
Я сказала Джозефу запропонувати тобі посаду, коли ви оселитеся.
Оселимося?
Я покажу вам чотири кондомініуми, усі понад 900 квадратних метрів,
з чудовими виглядами, ідеальні для поповнення через рік чи два.
Скажіть, коли будете готові подивитися на них.
Кондомініуми?
Це моя провина.
Я лиш учора повідомив новину…
Гаразд, що за новина?
Моя мама…
назавжди звільняється з «Ван Естон Ентерпрайзис».
Компанія перейде мені, якщо я підпишу папери.
-Я думала, ти нічого не приховуєш. -Я ще не вирішив.
-Я хотів сказати вчора… -То кажи зараз.
Що з нашим життям у Петалумі?
Мені подобається життя, що ми створили.
Та ти краще за всіх знаєш, що це компанія мого тата.
Я або підпишу папери, або ми втратимо всі плоди його праці.
Припини мене відсторонювати.
Ти ніби хочеш мене позбутися.
-Боже, ні. Ми з усім розберемося. -Розберись із собою.
Я не можу вийти за вас обох.
Що це означає?
Піду подихаю.
Ти чого?
-Нащо ти це робиш? -Вони мені не потрібні. Усе змінилося.
Зміни — це нормально.
Якби не вони, ти б досі носила підгузок.
Вона навіть про шви не знала.
Тепер їх зняли, а їй плювати. Вона ніби забула про нас.
Сьогодні остання неділя до Різдва. У цей день ми наряджаємо ялинку.
Гадаю, вона й про це забула.
Послухай.
Твоя сестра зайнята, вона планує весілля мрії.
Вона виходить заміж у Святвечір.
Це ж цікаво?
Не картаймо її.
Знаєш, коли вона повернеться, ми її покараємо,
доручивши їй брудну роботу, яку вона доручала нам.
-Добре. -Добре.
Нарядімо ялинку так,
щоб її в Сан-Франциско було видно.
Гаразд?
ЩО СТАЛОСЯ?
У МЕНЕ ШВИ, АЛЕ ВЖЕ НЕ БОЛИТЬ!
КЕЛЛІ
Приходьте на різдвяне шоу! Гроші з квитків ідуть на пожертвування.
Дохід іде на підтримку бездомних.
Ми подаємо гарячі страви протягом сезону.
РІЗДВЯНА ВИСТАВА НАЖИВО
Сьогодні тут такий натовп.
Більшість приїжджих на вихідні мають роботу.
Якщо не розбагатієш, місто тебе проковтне.
Особливо, якщо маєш годувати сім'ю.
Важко в це повірити.
Виглядає так, ніби гроші тут на деревах ростуть.
Лише в тих, хто зміг їх посадити.
Як-от ван Естони.
Так.
До речі, я здивувався, що Джозеф не продовжив давати пожертвування,
надто коли дізнався, що ми росли разом.
Ван Естони жертвують сюди гроші?
Так. Ти не знала?
Ні.
-Компанія переживає складний… -Не варто пояснювати.
Нам пощастило, що вони так довго нас підтримували.
Привіт, Ейнслі.
Допоможеш перед шоу?
Ні.
Ейнслі, це Келлі, моя подруга дитинства.
Ейнслі цього року гратиме Діву Марію.
Так, стосовно цього. Я не зможу.
У мене робота, тож…
Початок за 20 хвилин.
Не мій клопіт.
Де мені знайти когось, хто через 20 хвилин зіграє Діву Марію?
Телефон забула.
Успіху.
Ти впевнена?
У нас два виступи, ти весь день будеш…
Я перевдягнуся.
Що за вбрання?
Потрібне було виправдання.
Тримай.
Ти за місяць менше заробляєш.
Нема за що.
Як скажеш.
Приносить те, що незабаром стане
найціннішим подарунком, який побачить світ.
Бог прийшов до нас у вигляді крихітного немовляти.
Тож зберігаймо дух Різдва в серцях
до кінця наших життів.
Дякую. Наразі ми закінчили.
Залишайтеся на наступне шоу, якщо бажаєте.
Це Хоупі. Вона дуже мила.
Привіт, це Келлі Берне.
Залиште повідомлення.
Ти була на висоті.
Ти справжнісінька Непорочна.
Благаю, більше так не кажи.
Звучить егоїстично, але я був би радий, якби ти жила в місті.
Тебе не вистачає.
Усе ніби було вчора.
Ви з Ліамом просили мене відвезти вас у кіно.
Тоді життя було таким простим.
Ти не пам'ятаєш, правда?
Що саме?
Як ви з Ліамом билися мов кіт із собакою за своє майбутнє.
Він хотів, щоб ти поїхала вчитися з ним у Каліфорнію. А ти хотіла в Сент-Луїс.
Хотіла вчити соціоекономіку й землеробство, як твій тато.
У вас щотижня були різні плани.
І нам не вдалося якийсь вибрати.
Ви б усе владнали, бо ви кохали одне одного.
Так.
Суть стосунків — компроміси.
Ти не змусиш Джозефа не жити в місті, а він не змусить тебе покинути ферму.
Ви з ним усе владнаєте.
Ти куди?
Назад у готель. Це близько, я дійду.
Дурниці.
Ванільний чай, так?
Дякую.
Розкажи, як ти до цього всього ставишся?
Чесно кажучи, я дещо втомилася.
Сонечку.
Якщо ти вже втомилася, дочекайся того самого дня. Ти не спатимеш.
Я не спала 36 годин до весілля.
Давно ти заміжня?
Весілля не відбулося. Ми його скасували.
Точніше, він скасував.
Шкода це чути.
Визнаю, твоїй руці вона більше личить, ніж моїй.
Я завжди думала, що мої руки надто довгі для смарагдового огранювання.
На пухкіших руках симпатичніше.
Бачиш, ця форма подовжує зап'ястя.
Без образ. Воно надзвичайно чарівне.
Він не казав про наші заручини?
Боже мій.
Гадаю, я надто рано видаю таємниці.
-Келлі, що ти робиш? -Їдальня Оуена втратила фінансування.
То причина в цьому?
Ми скоротили витрати, щоб не закритися.
Я казав йому, що ми допоможемо, якщо постачальники лишаться, але…
Компанія оплачує прийом, що коштує більше за щорічний заробіток,
а ти не допоможеш людям,
які все віддадуть за гарячий обід на свята?
Скільки коштувало бронювання?
Можна було влаштувати весілля на виноробні, як я й уявляла.
Ми, кілька особливий гостей, земля моїх батьків.
Але ти цього не знав, так? Бо ти мене не питав.
Келлі.
Я не розумію, як ти можеш стояти тут
і продовжувати щось приховувати після того, що ми пережили!
Якщо хотів подарувати мені вживану каблучку, то попросив би Ліамову.
Вона личить моїм товстим пальцям, якщо вірити Вікторії.
Вікторії? Про що ти? Я не зустрі…
Я рада, що ми приїхали сюди…
і зрозуміли, що ти належиш цьому місту, Джозефе.
А я — ні.
Гаразд. Вивалюй усе назовні.
-Вино? -Ні! Не вино!
Ти казала, що хочеш погуляти й поговорити, ми гуляли й говорили, доки не сіли.
У мене болять ноги, і я знаю, що тобі є що сказати.
Боятися не варто, бо я…
закоханий у тебе.
-Що? -Що?
Я…
закоханий у тебе.
Вибач.
Ні, просто я не очікувала…
-Я розумію. Усе гаразд. -Тому я й хотіла…
Вибач.
Гадаю, я теж закохана в тебе.
Тобто точно.
Я закохана в тебе.
Справді?
-Так? -Так.
Гаразд, просто…
Ти багато робиш для Келлі, її родини
та цієї ферми.
Я просто…
хочу знати, чого хочеш ти.
Де ти бачиш себе
через п'ять чи десять років?
Джозефе!
Що ж.
Ти досягла свого.
Про що ти?
Ти змусила її поїхати, бо ніяк не забудеш, що в нас нічого не вийшло.
Джозефе,
не звинувачуй мене у своїй нечесності.
Ти знаєш, що вона для мене — все.
Я не зробила нічого поганого.
Винен лише ти.
Крім того,
здається, ви обоє ухилилися від кулі.
Що?
Гадаю, я скасую бронювання.
Фото в тебе на пошті.
-Хочеш поговорити зараз чи потім? -Ні!
Я мала рацію. Я цілий рік тримала його, щоб уникнути неминучого.
Уживана каблучка від колишньої, про яку я не знала?
-Боже! -Може, ми не все знаємо.
Неважливо. Він подумав, що я викорчую своє життя
й усе покину?
Що за гримаса?
Хіба він минулого року не зробив те саме заради тебе?
Ні!
Так! Але це різні речі.
Гаразд.
Що ж, принаймні ферма досі жива, так?
Ми нічого не зруйнували!
Як там Менні?
З ним усе гаразд.
Усе чудово.
Я знаю, що наламав дров.
-Знову. -Знову.
Але Оуен і Келлі?
Тут щось не так. Він брат її померлого нареченого.
Що за маячня?
Речі не завжди самі на себе схожі. Нехай буря вщухне.
Подзвони їй через кілька днів. Завтра прийом, зосередься на ньому.
-Вона повернеться до весілля. -Якого?
Перепрошую.
Я візьму.
-Папери при тобі? -Звісно.
Ми з Келлі під питанням. У мене лишився лиш спадок тата.
Гадаю, вона не повернеться.
Гадаю, це правда.
Судячи з її дописів в інтернеті, вона…
на острові.
Що з тобою? Я говорив про Келлі!
Дякую, я не зможу це забути.
Чого ти справді хочеш?
Одружитися на ній.
А вона хоче вийти за тебе.
Вона не вийде за нас обох.
То хто справжній ти?
Поїхали.
Успіху.
КІМНАТА ХАННИ НЕ ЗАХОДИТИ!
-Ханно? -Я не голодна.
Гаразд.
Я бачила ялинку.
Ви молодці. Як ви розмістили стільки прикрас?
Менні допоміг, бо тебе не було.
Мені наклали шви.
Я чула, що ти була найкращим пацієнтом.
-Я не плакала. -Я й не сумнівалася.
Де Джозеф?
Він ще не приїхав.
Боже мій.
Дозвольте, мадам.
Дякую.
Ханна не приєднається?
Доки не з'явиться Джозеф.
-Що? -Скажи їй.
Що сказати? Ти хочеш… Ні, я не казатиму.
Сьогодні не казатиму. Цього не…
Що між вами коїться?
Минулого тижня я бачив, як вона робила щось із губами,
і я знав, що їй потрібна послуга!
Так, стривайте. Чекайте! Стоп, що? Ви…
Ви…
Коли мене не було, я правильно розумію?
Я дуже рада за вас!
Дякуємо.
Що ще сталося, поки мене не було?
-Ні! -Що?
Не може бути, так смачно. Дякую.
-Дуже смачно. -Дуже смачно.
-Не скажеш? -Ні.
А я можу?
-Гаразд! -Усе гаразд?
Гаразд.
Десять років тому, коли я приїхав у Каліфорнію, у мене було кілька цілей.
Я хотів знайти безкоштовне житло
й заробити грошей, щоб купувати відеоігри,
але до того, як я почав тут працювати, я не розумів,
що весь час шукав родину.
Я вже давно сам по собі.
І ось я вперше в житті
відчув себе частиною чогось.
Ти, Ханна,
ця ферма.
Ви моя родина.
І…
Я люблю вас. Я все для вас зроблю.
Я достатньо плакала за останню добу.
-Якщо ти не припиниш… -Гаразд, я перейду до суті.
Я планую якось створити свою сім'ю.
Дати їй радість, підтримку й розуміння,
які дали мені ви, але я цього не зроблю
без власного шматочка землі.
Я…
Я тут дещо перерахувала, і Менні може й далі тут працювати,
але замість повної зарплатні,
п'ятнадцять відсотків може піти на придбання ділянки в п'ять гектарів.
За п'ять років він за справедливу ціну матиме власну ділянку.
І там є дерево, що дає неймовірну тінь, я подумав, що було б чудово його мати.
-Так! -Що?
-Як я раніше про це не подумала? -Дійсно продаси мені шматок землі?
Щасливого Різдва.
-Ура! -Дякую. Це неймовірно!
Менні, усе гаразд?
-Келлі поруч? -Так!
Покличеш?
Він хоче… Знаєш, гадаю, вона зайнята.
Слухай, я маю багато чого розказати.
Я думав про майбутнє й поговорив із Келлі.
Я куплю в неї частину землі. Це ж чудово! Це неймовірно!
Вибач, донечко.
Я мала заплатити, щоб воно збереглося.
Воно прекрасне.
Ти прекрасна.
-І як тобі? -Не знаю!
-Приміряй! -Можна?
-Так! -Гаразд.
Господи!
Ти приголомшлива.
-Мені подобається. -Справді?
Гаразд.
Я…
Надіюся, мій шлюб буде схожий на ваш із татом.
Я розказувала тобі про рюкзак-невидимку?
-Ні. -Ні.
Дивися, ми народжуємося
з рюкзаком-невидимкою.
Ми складаємо в нього спогади й пережиті моменти.
У деяких людей цей рюкзак важить пару кілограмів.
Він ледь помітний.
А інші люди носять на плечах вагу всього світу.
Іноді ти не дізнаєшся, що в рюкзаку твого партнера,
доки не вступиш у шлюб.
Це нормально.
У всіх нас є багаж, розумієш?
Частини нас, які ми хотіли б приховати…
заховати навіть від тих, кого ми найбільше любимо.
Ти маєш прийняти вміст рюкзака свого партнера
до того, як він розкриється…
Інакше попереду вас чекає довга й кам'яниста дорога.
Ви повинні нести тягарі одне одного.
Мамо, я думаю, що знаю все про Ліама.
Я знаю, донечко, але…
може настати день, коли ти побачиш у ньому те,
що він боявся тобі показати.
Але ти ж знаєш, що в нього на душі?
Прощення - це суперсила!
-«Сімдесят раз по сім». -Так.
-Я тебе люблю. -І я тебе.
Агов.
-Агов! -Вибач.
Ні, це ти вибач, гаразд?
Я була така зайнята й навантажена. Я мала частіше виходити на зв'язок.
Ви все ще одружуєтеся?
Слухай, ми з тобою команда, гаразд?
Обіцяю, що більше не буду надто зайнятою для своєї сестрички, добре?
-Добре. -Пробачаєш?
-Так. -Дай поглянути на цей класний шрам!
Йой. Було боляче?
Вище носа.
Люблю тебе.
Привіт.
Привіт, друже.
Не хочеш дещо розказати?
Не турбуйся. Келлі сказала, що у вас проблеми.
Буває.
Буває?
Так, у стосунках усяке буває, але не можна відбивати…
Відбивати…
Про що ти?
Про вас із Келлі. Про кого ще?
Я говорив про їдальню.
Ми з Келлі лише друзі.
Вони з моїм братом були разом зі школи й до його смерті.
Я б ніколи до неї не залицявся.
Так?
То поясни ось це.
Напевно, це фото з останнього шоу.
Поглянь, ті самі костюми.
Шоу?
Наша Діва Марія пішла від нас, тож Келлі її замінила.
Вона тобі не казала?
Ні, гадаю, вона забула.
Я її боржник. Діти весь день їхали автобусом,
щоб побачити шоу й подивитися на віслюка.
Знаєш, що?
Не збирай речі.
Ми скоротимо витрати деінде.
Дякую, друже.
Залишайся на шоу.
Мама?
Перейду до суті, бо тут жахливий зв'язок.
Вікторія сказала, що весілля не буде. Чому?
Слухай, я думав, що все вийде.
Ти б її бачила. Вона сама розібралася з постачальниками, чого ми не змогли б.
Мене це не дивує.
І я все зіпсував.
Це теж.
Як ти могла лишити мені цей вибір?
Бо я знала, що ти зробиш правильний.
Як?
Бізнес був лиш ідеєю в однокімнатній квартирі, доки твій тато його не відкрив.
Навіть коли ми розбагатіли, справа була не в грошах.
Якби твій тато був поруч,
він би сказав, що не працював і дня.
Коли він помер, я загубилася. Я…
У місті, у грошах.
Ви з Келлі показали мені, що значить слухати своє серце.
Воно привело мене сюди!
Я ніколи не зможу віддячити.
Що я мушу зробити?
Зроби все правильно.
Ти вже так робив. Ти зможеш це повторити.
ВЕНДІ БЕРНЕ «ЯНГОЛ-ОХОРОНЕЦЬ ЗАВЖДИ З НАМИ»
Привіт, мамо.
Боже!
Я сумую за тобою.
Це непросто.
«Сімдесят раз по сім»?
Здається, помилок надто багато.
Та ти маєш рацію.
Я знаю, що в нього на душі.
Я люблю його.
Я ще тисячу разів його пробачу, якщо буде потрібно.
Хіба я не божевільна?
Шкода, що тебе немає поруч.
Бог прийшов до нас у вигляді крихітного немовляти.
Без червоних доріжок,
лімузинів,
папараці,
пресрелізів.
Тихо,
у нічній тиші.
У цю пору року ми…
схильні до метушні
клопітких життів.
Цього разу ми більше цікавимося людьми,
а не речами.
Найкращі речі в житті — це зовсім не речі.
Тож зберігаймо дух Різдва в серцях.
Що ж,
непогано навіть без модного гардеробу Вікторії.
Слухай, ти прекрасна!
Нащо дизайнерські речі, коли в тебе таке тіло?
Зробімо це.
Так.
СВЯТКОВИЙ ПРИЙОМ ПРИЙОМ СКАСОВАНО
Дякую.
Джозефе, ти не можеш це зробити!
-Можу. Уже зробив. -Але це самогубство!
Що я скажу членам ради? Гості будуть за 20 хвилин, Джозефе.
Не знаю. Нехай лишаться на вихідні в нашому готелі.
Чи краще нехай летять назад на своїх літаках і проведуть свята вдома.
Пізно.
Гаррі.
Панове,
повірте, я все владнаю.
Він не усвідомлює важливості цього вечора.
Щасливого Різдва.
Як там твої дружина й діти?
Чудово.
Скільки років молодшому?
Дев'ять? Десять?
Вісім.
До чого ти ведеш? У нас обмаль часу.
Сьогодні бачив малого.
Ровесника твого сина. Він не мав взуття.
Він їхав чотирма автобусами, щоб отримати чашку супу.
Босоніж.
І ось ми тут, хочемо зібрати мільйони доларів.
Для чого, якщо чесно?
Коли мій тато запропонував тобі роботу,
чому ти погодився?
Через сім'ю.
Через дітей.
І ось ти тут,
далеко від родини. Скоро Різдво,
а ти думаєш про роботу.
На фермі Берне мене навчили, що простота — це на краще.
Іноді мати менше — це мати більше.
Я негайно стаю виконуючим обов'язки генерального директора.
У компанії відбудуться зміни.
Ми думатимемо не лише про акціонерів, а й про спільноту.
Тобі це не сподобається, але 10% від щорічного прибутку
переказуватиметься благодійним організаціям.
Якого прибутку?
Я вважаю всіх вас сім'єю. Справді.
Надіюся, це не змінить наших робочих відносин.
Та якщо змінить…
може, це й добре.
Якщо ви голодні, то я чув, що їдальня за стіною досить популярна.
Я б поїла.
СВЯТКОВИЙ ОБІД ЗА НАСТУПНИМИ ДВЕРИМА
То була чудова промова.
Я зважив кожне слово.
Знаю, вибачення не змінять той факт, що я приховував дещо від тебе.
Я тебе пробачаю.
-Справді? -Справді.
Та промова.
Це той Джозеф, якого я знала весь минулий рік.
І…
це той Джозеф, за якого я хочу вийти заміж.
Усе ще хочеш заміж?
Я зроблю будь-що.
Справді. До біса місто. Я впевнений. Я…
Я не змушу тебе покинути життя тут.
Ми щось придумаємо.
До речі, у тебе купа роботи.
Благодійні організації?
У тебе не вийде займатися цим із Петалуми, чи не так?
-Щодо весілля… -Так, щодо нього. Кімнати не буде.
У мене є інша ідея.
Вікторіє, можна тебе на пару слів?
Я з теплом згадую наші роки разом.
Ти працьовита й амбітна.
Люди очікують, що саме на такій людині
має одружитися Джозеф ван Естон.
Я знаю, що минуло багато часу, але…
мені дійсно шкода.
Сподіваюся, ти пробачиш.
Яким було твоє виправдання?
«Шлюб не для мене, Ві».
Я завжди думала, що саме я приручу лева.
Дивитися на Келлі з тією каблучкою на руці було…
Тією, яка з твоїх слів, була на твоїй руці?
-Джозефе. -Я не хочу сварок. Просто…
Якщо я пригадую,
то моя каблучка в тебе.
Вона стала парою напівдіамантових шпильок.
Погляньмо, чи підійдуть!
Чому зараз?
Через стільки років.
Гадаю, я почав розуміти, що тримаючи все в собі,
я роблю боляче іншим.
Так. Щасливого Різдва!
Може, ти й змінився.
Намагаюся це довести.
Тобі й…
усім.
-Джозефе, те фото… -Я знаю.
Усе гаразд.
Гаразд.
Гарного вечора.
Привіт. Джозеф нас іще не знайомив.
Я Оуен.
«ВАН ЕСТОН ЕНТЕРПРАЙЗИС» ОГОЛОСИЛА БЛАГОДІЙНУ КАМПАНІЮ Й ВИХІД НА IPO
ДІМ — ЦЕ ТАМ, ДЕ СЕРЦЕ
ЧЕРЕЗ ДЕВ'ЯТЬ МІСЯЦІВ…
Джозефе!
-Що? -Я щойно…
-Що? -Почалося!
-Що саме? -Вона народжує! Скоріше!
-Я по фургон! -Немає часу!
-Я стану татом. -Так, ти станеш татом!
Джозефе!
Переклад субтитрів: Вячеслав Пунько