Sviđa li vam se?
Veoma je uska.
Jednog ćete dana postati car ovoga velikog carstva, Franjo.
DVADESET GODINA PRIJE
Ovo je carstvo dragocjeno blago,
koje nam naši neprijatelji žele oduzeti.
Morate štititi ovo carstvo u ratu i u miru.
Zašto ja?
Jer Bog tako želi.
On vas je odabrao.
Ako Bog o svemu odlučuje,
zašto dopušta da postoje ratovi i neprijatelji?
Predivno ti pristaje, Franjo.
Ako imam odoru,
hoću li se i ja boriti u ratu, kao vojnici?
Ne.
Vojnici se bore za cara.
Ti nosiš odoru kao oni da se mogu ugledati u tebe.
Odsad ćeš je uvijek nositi.
Ti nisi kao drugi ljudi, Franjo.
Ne zaboravi to.
CARICA
Hvala, Theo.
Ovo je uistinu velik dan.
Jest.
Veličanstvo, nadvojvotkinja.
-Vaša Carska Visosti. -Čuješ li zvona, Franjo?
Jako smo dugo čekali ovaj dan.
Odora.
Tek se rodio.
Ne dobiva samo ime pred Bogom, Franjo.
Dobiva i titulu.
Gdje je uopće naš mali anđeo?
Elizabeta ga je već odnijela.
Naravno.
Da vas upoznam. Tvoj mlađi brat.
Vidiš li? Posve je miran.
Ne plače kao ti nekoć.
Ali boji se neznanaca.
Morala bi paziti na njega.
Tu ste.
Sa mnom si, Fienchen, ma što ja radila.
Otac i ja uvijek mislimo na tebe.
Krstimo te, Rudolfe Franjo Karlo Josipe,
budući care Austrije
i od danas brigadire 19. carske pješačke pukovnije.
-Amen. -Amen.
Daj ga meni.
Sve je u redu.
Obavio si to.
Što li mu je?
Mora zapovijedati vojskom, a nije ni prohodao. I ja bih plakala.
Morat će upravljati cijelim carstvom.
Ali ne danas.
Čestitke su stigle iz cijele Europe. Vidite?
Stiglo je više od tisuću poruka.
Ovo su sve pisma od vaše obitelji.
A ovo najljepše želje puka.
Ovo nije…
Što je?
Tko je poslao to pismo?
Grofica Apafi.
Leontine?
-Što piše? -Samo čestita.
Nema adrese.
Žig više nije čitljiv.
Živa je.
-Živio prijestolonasljednik! -Živio!
Osigurana je budućnost Monarhije.
Hvala vam.
Kad nađete vremena, moramo razgovarati
o prilično neugodnoj inozemnoj situaciji.
Kakvoj situaciji, g. ministre?
Može čekati. Ne želim kvariti radosnu prigodu.
Već ste je pokvarili.
Primili smo izvješća da su se tisuće dragovoljaca
iz drugih talijanskih područja pridružile lombardskom pokretu za neovisnost.
Sve se kotrlja na nas poput lavine.
Zar se ni jedan dan ne smijem veseliti zbog prijestolonasljednika?
Otkuda točno dolaze ti borci?
Cijeli talijanski prostor podupire Garibaldija.
Modena, Parma, Sicilija.
Jeste li razgovarali s caricom o Siciliji?
Bojim se da će se protiviti.
Carica se treba prilagoditi aktualnoj političkoj situaciji.
Ostale talijanske države moraju nam pomoći da zaustavimo pobunjenike.
Najvažniji nam je saveznik Kraljevina Sicilija.
Moramo je vezati uza se.
-Što planiraš? -Kralj Sicilije smrtno je bolestan.
Zamijenit će ga sin Francesco, ali još nema kraljicu.
A imaš jednu viška?
Kako Sicilija ne bi postala posve beznačajna,
hitno žele nekoga iz europske vladarske obitelji.
Mogli bismo im to dati.
Mimi je tek navršila 16 g.
-Ionako bi se na proljeće udala. -Molim te.
Treba muškarca kojeg može podnijeti.
Ne mogu svi biti sretnici kao mi.
Brakovima se stvaraju politički savezi. A mi trebamo ovaj savez, hitno.
Kada bi se to dogodilo?
Nažalost, vrijeme nam istječe.
Habsburgovci van!
Sloboda Italiji!
MILANO, AUSTRIJSKA PROVINCIJA
Sloboda Italiji! Habsburgovci van!
Visosti.
Moramo smjesta otići. General Gyulai uveo je policijski sat.
Još sam generalni guverner.
Visosti, moramo otići. Smjesta.
Sloboda Italiji! Habsburgovci van!
Situacija eskalira. Garibaldijevi pobunjenici dolaze odasvud.
Gotovo svake večeri slušamo o ustancima.
Prema izvješćima, Pijemont okuplja postrojbe duž granice.
Veličanstvo,
moramo Pijemontu objaviti rat.
Upravo to Cavour želi. Ne, smatram to velikom pogreškom.
Cavour godinama okreće naše ljude protiv nas.
Druge sile suosjećaju s talijanskim pokretom za ujedinjenje.
Kraljica Viktorija moli nas da pristanemo na neovisnost Lombardije.
Radi mira.
Tad mi zamolimo Viktoriju
da pristane na neovisnost Indije, radi sirotih Indijaca.
Druge velike sile žele da se naše carstvo smanji. To je sve.
Lombardija pripada Austriji.
Objava rata Pijemontu neizbježna je.
Cavour se želi igrati s odraslima. Neka vidi kako će proći.
Upravo se zato pitam zašto Pijemont želi rat,
kad je Austrija mnogo jača.
Pobunjenici se bore za nešto u što vjeruju.
A udruže li se s postrojbama iz Pijemonta,
pucat ćemo u svoje ljude.
Pošaljite ultimatum Torinu u Pijemontu.
Cavour ima tri dana da položi oružje
i prestane podupirati pobunjenike.
Učini li to,
sjest ćemo i pregovarati.
Ne učini li to…
slijedi objava rata.
Zahvaljujem vam.
Elizabetina sestra danas dolazi na pripreme za zaruke.
Pobrinut ću se da što prije ode u Napulj.
Sicilija mora zaustaviti priljev pobunjenika.
Sicilijanski princ Francesco?
Čujem da je intelektualno ograničen
i da je njegova pojava prilično odbojna.
Tad vi nemojte poći za njega.
U redu.
Jeste li već bili u Beču?
Ne.
Poznajete li moju sestru caricu?
Ne.
Ja poznajem samo svoj kraj.
Samo Bavarsku.
Je li Sicilija lijepa?
Da.
Elizabeta!
Vaše Veličanstvo.
Drago mi je što te vidim!
Udat ću se. Možeš li vjerovati?
Vaše Veličanstvo.
Ovo je Donna Nina.
Poslao mi ju je sicilijanski kralj, da me prati.
-Sad je moja dvorska dama. -Drago mi je.
Što ćemo danas? Što će sada biti?
Moraš probati nevjestinu garderobu.
Zar ne?
Da.
Je li uvijek tako dobre volje?
Da.
U Napulju su posvuda stabla limuna i gušteri.
A ljudi jedu samo makarone.
Jesi li znala?
Nedostajala si mi.
Trebam ovo nositi kada dođem?
Hoće li se svidjeti Francescu?
Naravno.
Uopće ga ne poznajem.
Ne znam kako izgleda, što voli raditi… Ništa.
-Molim vas, ostavite nas načas. -U redu, Veličanstvo.
-Sjednimo. -Dođite, dame.
Znam da ti je teško, Mimi.
Bojiš li se?
Ne muči me to.
Nisam još…
Što? Možeš mi reći, Mimi.
Krvarila.
Majka kaže da se ne možeš udati dok ne prokrvariš.
Pa sam jesenas slagala da se to dogodilo.
Ali nije.
Što ću sada?
Smislit ću nešto.
-Njezino Veličanstvo carica. -Veličanstvo.
Kako vam mogu pomoći?
Moja sestra nije spremna za brak.
I bojala sam se da ćete to reći.
Još nije dobila mjesečnicu.
To je nezgodno, no nije zapreka.
Otkad to nije zapreka?
Sicilijanci dobiju habsburšku nevjestu i zauzvrat nam pomognu.
Sve je drugo problem u budućnosti.
Moja sestra ne zna ništa o svom zaručniku. Ni kako Francesco izgleda.
Ja sam znala kako moj Karlo izgleda. Nije mi bilo lakše.
Mogu bilo kada povući pristanak.
Recite mi istinu.
Francesco je bio boležljivo dijete.
Progovorio je tek sa šest godina.
Kažu da je povučen i zadrt.
Francescov je otac okrutan vladar.
Narod prezire cijelu obitelj.
Dovoljno?
Muškarci vode ratove.
Mi žene udajemo se da osiguramo carstvo.
To je naša uloga u povijesti. Oduvijek je tako.
Ako i dođe do rata, koji nastojim spriječiti,
Sicilija je od Pijemonta udaljena više od 1000 km.
Sicilijanski narod mrzi kraljevsku obitelj.
Što će se dogoditi toj obitelji i mojoj sestri
plane li ondje revolucija?
Katkad se osoba mora žrtvovati da spasi mnoge druge.
Bi li ti to učinio? Tako se žrtvovao?
Ima li kakvih novosti?
Moj brat daje pobunjenicima i Pijemontu tri dana
da polože oružje, u protivnome slijedi rat.
Nema izbora. Pijemont neće prestati provocirati Austriju.
Ima izbora. Mogao bi pregovarati s Cavourom i Lombardijom.
Neće to učiniti.
To mu je najveća pogreška u vladavini.
-Ne mogu to dopustiti. -Zašto ne?
Brat mi je.
Ne zanima ga što ti misliš.
Mjesecima te ostavlja na cjedilu.
Je li ti ikad bila bitna Lombardija?
Narod?
Ili je uvijek jedino on bitan?
Zašto mi je uopće dao ovu ulogu?
Možda je htio da podbaciš.
-Moram razgovarati s njim. -To nije dovoljno.
Ovaj život ovdje…
Meni to nije dovoljno.
Poslao sam brzojav.
Moramo smjesta razgovarati s carem.
U redu.
Nadam se da ste noćas uspjeli zaspati, Veličanstvo.
Ne mogu dok Pijemont ne odgovori.
Pukovnik Rosmini, Veličanstvo. Kaže da je hitno.
-Ja ću to riješiti. -Ne, neka uđe.
Hvala što me primiste, Veličanstvo.
Nakon posljednjih nereda zaplijenili smo ovaj sanduk na granici s Pijemontom.
Muskete.
Pijemont njima već mjesecima snabdijeva pobunjenike u našoj zemlji.
To smo već znali.
Francuski orao.
Očito su Cavour i Napoleon u dosluhu.
Znači, objavimo li rat Pijemontu…
Ratovat ćemo s Francuskom.
-Zašto to nismo znali? -I ja sam jednako iznenađen.
Ali vi ne smijete biti iznenađeni, nego pripremljeni!
Veličanstvo, nikad ne bih pomislio
da će se Napoleon prikloniti Cavouru.
Ne znam što ima od toga.
Iskorištava nezadovoljstvo Lombardije da nas uništi.
-Ni Napoleonova vojska nije nepobjediva. -Nije to bitno.
Ja želim odlučiti protiv koga ću ratovati!
A ne da me iznenade na bojištu!
Svi ste mi to onemogućili.
Idite, molim.
-Je li moja sestra došla? -Jest.
-Hvala. -Elizabeta.
Veličanstvo.
-Dobro jutro. -Vidi što mi je teta Sofija dala.
Pripadala je Mariji Tereziji.
Sad izgledaš kao prava kraljica, Mimi.
Marija Terezija bila je postojana žena.
Nikad nije odustajala. Ni kad je bilo teško.
Želim nasamo razgovarati sa sestrom.
Otvoreno smo razgovarale o tome da u Siciliji možda neće biti ugodno.
Ali Mimi je hrabra mlada žena, zar ne?
-I želi da se naša obitelj ponosi njome. -Znam to.
Zašto ne želiš da odem?
Elizabeta se jamačno boji da bi je lijepa mlađa sestra
mogla zasjeniti u Europi.
To su besmislice. Znaš to.
Moram se vratiti poslu.
Pojedi meso do kraja. Pomoći će ti da prokrvariš.
Zašto si joj rekla?
-Jer ne želim… -To je bila naša tajna.
Jer ne želim da odeš.
Zašto?
Preopasno je.
Možda plane revolucija.
A Francesco?
-Jesi li zavidna, kao što teta kaže? -Ne, Mimi.
Samo želim da znaš istinu.
Nemaš prava odlučivati što mogu, a što ne.
Stoj!
Vaša Carska Visosti.
Idem odmah k njemu. Možeš li ostati sama?
Nisam znala da je tolika.
Ne budi zavidna.
Zavidni su oni što ne mogu postići što žele.
Idem prošetati.
Njegova Carska Visost nadvojvoda Maksimilijan.
Vaše Veličanstvo.
Brzojavio sam da dolazim.
Povuci ultimatum.
Moramo pregovarati s Pijemontom.
Nije Pijemont jedini protiv mene.
-Kako to misliš? -Napoleon.
Podupire pobunjenike.
Sporazumio se s Cavourom.
Mislim da je to cijelo vrijeme htio.
Prisiliti nas na rat, a da ga ne započne on.
Tad se moramo odreći Lombardije. Tako neće biti razloga za rat.
A zatim?
Misliš da bi to bio kraj?
Ne shvaćaš li što se događa?
Napoleon će se približavati sve dok ne dođe u Beč.
Neću biti dječak, koji podvija rep pred Napoleonom.
Ne prepoznajem te, Franjo. I mi smo dijelom krivi.
Da smo barem slušali Lombardijce!
To si radio posljednjih godinu i pol?
To nas je toliko stajalo? Slušanje?
Ponosim se time što smo Marie i ja postigli.
To nije pomoglo.
Ne krivi mene za ovu katastrofu.
Kad su mi Lombardijci počeli vjerovati, Gyulai je sve upropastio.
Na tvoju vražju zapovijed!
Dao si mi nerješiv zadatak.
Želio si da podbacim.
Zašto bih to učinio?
Jer mi ne možeš oprostiti.
Ne bih zbog toga ugrozio svoje carstvo.
Veličanstvo.
Torino je odgovorio.
Čitajte.
Cavour je odbio ultimatum.
Ima li već novosti iz Beča?
Od njega?
Još ne.
Objavit ćemo rat Pijemontu, a time i Francuskoj.
Naredite mobilizaciju.
To je apsolutno ispravna odluka.
Ministri Grünne i Buol, vaš je rad za carstvo završen.
Do večeras očekujem vaše ostavke.
Veličanstvo, svi smo pogrešno procijenili situaciju.
-Ne možete meni to… -Napoleon nas je zavarao.
Ali, otkako je počeo sukob u Lombardiji,
niste predložili nikakvo razumno rješenje.
Poslali ste vojsku, pojačali snage… To je sve.
To mi nije dovoljno.
A kako čujem, grofe Buol,
vi ste unosno uložili novac u naše tvornice naoružanja.
Zato ste htjeli povećati proizvodnju. Služili ste sebi, ne Monarhiji.
Možete ići.
Do jutra očekujem i tvoju ostavku.
I moju?
Generalni si guverner Lombardije.
Narod mora vidjeti da obitelj preuzima odgovornost.
Trebaš žrtvenog jarca.
Ne, trebam brata.
Car Franjo Josip objavio je rat.
Dogodilo se točno kako ste predvidjeli.
To je dobro.
Zar ne, Veličanstvo?
Samo mi ga je načas bilo žao.
Franje Josipa?
Zašto?
Za Austriju je to početak kraja. Ali on to još ne zna.
Franjo?
Franjo.
Nisam imao izbora.
Znam.
Diljem Europe činit će se
da je carev mlađi brat podbacio kao generalni guverner.
Rat je.
-Moram podupirati obitelj. -On je jedini kriv za ovaj rat.
Nisi ti.
Treba me.
Tako je rekao.
Ja te trebam.
-Obitelj loše utječe na tebe. -To mi je jedina obitelj.
Nisam tako mislio.
Habsburgovci.
Tvoja će obitelj biti na pogrešnoj strani povijesti.
Ne budi toliko glup da budeš uz njih.
Žao mi je. Nisam te smjela pokolebati.
Ne…
Imala si pravo.
Ne želim ići onamo.
Ostavite nas načas.
Moraš ići.
Ali…
Rekla si da ne želiš da odem.
Znam, ali nije bitno što ja želim.
Što ako je obitelj zbilja tako grozna kako si rekla?
Tad ne želim ići onamo. Ne želim biti njihova kraljica.
Kraljica ne nosi samo lijepe oprave i ide na balove.
Kraljica daje ljudima malo nade kad sve oko njih postane crno.
Zato moraš otići.
Da narod ima u koga vjerovati.
Ako ne bude išlo, doći ću po tebe. Obećavam.
Pišite nam čim dođete.
Ponosit ćeš se mnome.
Odavno se ponosim.
Doviđenja, Veličanstvo.
Nisam ovo očekivala.
Da ću poslati sestru onamo?
Da ćete postati prava Habsburgica.
TRI TJEDNA POSLIJE
BEČ, VOJNA BOLNICA I
Kod Magente je poginulo više od tisuću vojnika,
osam tisuća ranjeno je, a 4500 nestalo.
Zasad je general Gyulai naredio povlačenje.
Napoleon nas je posvuda nadigrao.
Veličanstvo, što kanite učiniti?
Kako se to moglo dogoditi?
Deseci tisuća stradalih! Što general Gyulai radi ondje?
Što je vas spopalo?
Moj je brat u vojsci.
Bio je ondje, kod Magente.
Ne smijemo sad biti slabe, Margarete.
Kakav bismo primjer pružale vojnicima?
Naravno, Carska Visosti.
LEONTINE GROFICA APAFI
Veličanstvo, želite li nešto?
Često se pitam što bi Leontine učinila.
Što bi mi savjetovala u ovakvoj situaciji.
Znam da ste imali poseban odnos s Leontine.
Nikad je neću moći zamijeniti.
Ali ako nekako mogu pomoći…
Postoji li nešto što ne znam o Leontine?
Neke stvari ne znate, Veličanstvo.
Kad je Leontine otišla…
bila je trudna.
Sve druge priče o Leontine
samo su pakosne glasine.
Vaše Veličanstvo.
Njezino Veličanstvo carica.
Kako vam mogu pomoći?
Tiče li se vašeg posjeta bolnici?
Leontine nam je oboma lagala, g. Bach.
Ni ja ne znam tko je zapravo bila
ni odakle je došla.
Grofica Apafi, ili kako se već ta žena zvala, bila je varalica.
I nije vrijedna toga da na to tratite svoje dragocjeno vrijeme.
Bila je trudna.
Pokušala sam je na sve načine naći.
Ali mislim da je ne trebam ja tražiti.
Gospodin je na našoj strani.
Odvest će nas do pobjede u ovom ratu.
Sjećate li se dana kad sam dobio odoru?
Pitao sam vas zašto dobri Bog dopušta rat i patnju ako je svemoćan.
Dobro se sjećam.
Do danas nisam dobio odgovor.
Ali ga i ne očekujem.
Ja sam vas krstio.
Okrunio sam vas.
Vjenčao sam vas.
Poznajem vas, Franjo Josipe.
Možda ste Božjom milošću car,
ali osjećate, patite i sumnjate kao svaki drugi čovjek.
To je vaša mana.
Ali i vaša prednost.
Imate pravo.
Ispričavam se.
Veličanstvo, imate li vremena?
Što je to?
Molim?
Svaki dan gubimo na tisuće vojnika, a vi želite otići?
-Niste vi krivi za rat. -Kriv sam jednako kao i svi mi.
Protekle godine nisam uvijek odlučivao najbistrijeg uma.
Jedino vama mogu vjerovati.
Ma što si predbacivali,
oprošteno vam je.
Veoma ste velikodušni, Veličanstvo.
No ipak molim da me smijenite.
A ako odbijem?
Napustit ću dvor, Veličanstvo.
Moram ispraviti veliku pogrešku.
Makar se morao odreći ovog položaja.
Veličanstvo, suradnja s vama bila mi je najveća čast.
Alexandere?
Nikad nije kasno da ispravno postupite.
Franjo.
Ostavite nas.
Donio sam odluku.
Idem na bojište.
Molim?
Zašto?
Jer je to ispravno.
Misliš li da će tako biti bolje?
Misliš li da si sposobniji od svojih generala?
Ne, ne mislim.
Imala si pravo, Elizabeta.
Nikad se nisam žrtvovao.
Nosim ovu odoru 20 godina.
Čemu?
Molim te, Franjo, nemoj.
Vidjela si na svoje oči što ovaj rat donosi.
Moram preuzeti odgovornost.
Trebam tvoju potporu.
Moram vam nešto reći.
Razriješio sam dužnosti generala Gyulaia.
Potkraj tjedna otići ću na bojište u Lombardiji
i preuzeti zapovjedništvo.
Odluka je konačna.
Zašto?
Više od šest tisuća mrtvih, jednako toliko ranjenih… Moral je na dnu.
-Tako je to u ratu. -Ratu koji nisam htio.
Barem mogu biti s vojnicima.
Ne, Franjo. Nije vam mjesto na bojištu.
Ono je za vojnike, a vi ste car.
I Napoleon je ondje.
Napoleon je general.
Netko tko uzima što želi.
Vi niste stvoreni za rat. Vi ste…
Preslab sam?
Znao sam da cijela Europa to misli, ali ne i moja majka.
Je li to vaša ideja?
Nije.
Zvuči kao vaša ideja.
Podupirem ga.
Ispričavam se.
Imaš pravo, majko.
Postoji razlika između Napoleona i mene.
On je sebe proglasio carem.
Ja nisam imao izbora.
Franjo.
Rekao si da me trebaš.
Ako ti se nešto dogodi,
ja sam ovdje.
Imam sina.
Nema ni godinu dana. Mogu te ja zamijeniti.
Imam majku i suprugu. Carstvo je u dobrim rukama.
Za što mene trebaš, Franjo?
-Ikada? -Nisi sad ti bitan.
-Borimo se za svoje carstvo. -Mislim da nije moje.
Carstvo nije ni tvoje ni moje.
Moram ga sačuvati.
Na ovaj kratki trenutak u vječnosti. To je sve.
Zdravo, Marijo, milosti puna, Gospodin s tobom.
Blagoslovljena ti među ženama
i blagoslovljen plod utrobe tvoje Isus.
Sveta Marijo, Majko Božja,
moli za nas grešnike, sada i na času smrti naše. Amen.
Hvala, Theo.
Pozor!
Vidimo se uskoro.
Koju ćeš ruku?
Ovu.
Fienchen je pitala gdje su zvijezde kad ih ne vidiš.
Vidjet ćemo se opet.
Pozor!
Ustani.
Odlazi.
Odlazi!
Zašto si mi jedino ti ostala?
Što ako se ne vrati?
Toliko sam toga žrtvovala!
Znam.
Što ako carstvo nije bilo vrijedno toga?
Što ako ne mogu zaustaviti tamu?
Jedino se možemo nadati.
I nastaviti sa životom.
Danas.
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić