A NETFLIX SOROZATA
Uram.
Mutass utat a sötétben,
és vezess minket a fénybe!
Mutasd meg, ki jó…
és ki gonosz!
Fenség?
Itt az idő.
A császár…
harcol értünk…
és szeretett Osztrák Császárságunkért.
Utat mutat nekünk.
Erejével…
és bölcsességével…
a Császár megvéd minket
és a birodalmunkat a sötét erőktől,
melyek felforgatnák.
És most…
a mindenható Isten menyasszonyt küldött neki.
Erzsébetet.
Legyen ő sziget a tomboló viharban.
Kebelén találjon megnyugvást isteni uralkodónk.
Mert démoni hatalmak készülődnek odakinn…
hogy felfalják szeretett Birodalmunkat.
Ám ez a szövetség…
Ferenc és Erzsébet…
megóv minket.
Ragyog majd az örökkévalóságig.
Isten kegyelméből…
mostantól
férj és feleség vagytok.
Erzsébet!
Császári pár!
- Megállni! - Vissza!
Azt mondtam, megállni!
Vissza!
Hívjon erősítést!
Megállni!
Nem hallják? Vissza! Vissza!
Vissza!
A látogatója, császári fenség.
Késett.
Köszönöm a meghívást.
Császári fenség.
Mindig színt hoz az ilyen unalmas estékbe.
De mostantól magára hagyom.
Megbirkózom vele.
Megosztja velem a terveit?
Új barátokat keresek. Találkozom a régiekkel.
Miért ilyen ideges? Nem járt még bálban?
Dehogynem, csak nem vagyok olyan fásult, mint egyesek.
Mi a gond magával, Leontine?
Jó családból való hölgy, élete virágában.
- Miért nem házas? - Nekem itt kell férjet találnom.
Hét nővérem van.
Apa azt mondja, ötnek el kell kelni, vagy felköti magát.
Én nem férjet keresek.
Hát mit keres?
Hallom, látogatója volt az este.
Császári fenség, a külügyminiszter.
Ilyen késői órán? Ma?
Fenség, bocsásson meg! Nem tűr halasztást.
Beszéljen!
Az oroszok megerősítették csapataikat a keleti határunkon.
Határsértést is jelentettek. Ez fenyegetés.
Orosz sereg habsburg földön?
Tudom, régi barátság fűzi a cárhoz, de…
A legrégebbi barátság is véget ér. A határsértés megbocsáthatatlan.
A császárnak is tudnia kell.
Most mi történik?
Az udvar táncol a tiszteletünkre. Mi majd csak az est végén.
Te nem tudsz róla? Azt törölték.
Nehogy blamáld magad.
Már most kész császárné, bárhogy is érte ezt el, anyám.
Láttad? A nép az első perctől imádta.
Azt akarta, hogy lehiggadjanak, nem azt, hogy felgerjedjenek.
- Túlzol. - Csak azt mondom, amit látok.
Nem, Miksa.
Azt látod, ami a szívedben van.
Ismered azt a nőt?
Melyiket?
Ki lehet?
Nem ismerem.
Gond van a határon. Azonnal beszélnünk kell.
Bocsáss meg!
Hová szaladt így el a császár? Történt valami?
Hozzanak neki gyümölcsöt! Olyan sápadt.
Mindig tudtam, hogy Erzsébet igazán kivételes.
Majd találunk egyet neked is, Ilona.
Grófnő!
- Lenne egy kérésem. - Parancsoljon, fenség!
Hadd maradjon Ilona nővérem az udvarban!
Maradnál?
De hisz csodás társasága van!
Ő a testvérem. Ki másban bízhatnék jobban?
Tényleg?
- Örömmel maradnék. - Az első udvarhölgyem lesz.
Ha nem probléma.
Nyilvánvaló provokáció.
Hiba volt hitegetni Miklós cárt.
De nagyobb hiba lenne most behódolni.
Nem hagyom, hogy belerángasson a háborúba.
Könyörögve kérem, felség,
jelezze a francia és az orosz követnek az álláspontunkat.
És ne feledje, felelősek vagyunk a határ mentén élőkért.
Vérzik a szíve pár román parasztért?
Ugyan kérem!
Felség, kitűnő kapcsolatom van a franciákkal.
Akár most szövetséget köthetünk.
Nem, most a legfontosabb a határ menti csapataink megerősítése.
Legalább 250 000 emberrel.
Mondja meg a követeknek, hogy dönteni fogok.
Még ma este.
Folytathatjuk a tárgyalást négyszemközt, felség?
Kérem, hagyjanak magamra!
Miksa, te maradsz.
Meghívtad Gundemann grófnőt?
Louisét?
- Itt van? - Elég!
Ízléstelen, még tőled is.
Semmit közöm a dologhoz. Komolyan.
Theo, kísértesse ki a grófnőt!
Ne!
Csak tartsa szemmel!
Ne legyen jelenet!
Mit izgat ez a régi történet?
Hisz már rég lezártad.
Vagy mégsem?
A bizalmasom lennél, de a hátam mögött megkörnyékezed a jövendőbelim.
Szó sem volt ilyesmiről. Csupán elfogadta a meghívásom.
Téged is hívtalak.
Mostantól távol tartod magad az ügyeimtől.
Maradj távol tőle és mindentől!
Hiba volt, hogy visszahoztalak Bécsbe.
Csak pusztítani tudsz.
Parancsolj!
Felség?
Az urak megérkeztek.
Hát itt van.
Már vártam, mikor érkezik a pesztonka.
Tehetek önért valamit?
Ha már így kérdi, Theo,
mondja,
ki a leghatalmasabb ember a ma esti bálon?
Őfelsége, természetesen.
Mindig van, akitől a császárnak is kell valami.
Attól tartok, ebben nem segíthetek.
Ne játssza az ártatlant! Maga mindent tud.
Senki se ismeri úgy, mint ön.
Mi történt a templomnál? Nem úgy tűnt, hogy ura a helyzetnek.
Több embert letartóztattunk.
De néhány városrészben zúgolódnak.
Halljuk, hogy csehókban terjed a liberális propaganda,
felkelők gyülekeznek.
Ha parancsot ad, még ma határozott lépéseket teszek.
Egy ilyen örömteli napon?
Hogy nézne az ki?
Grófnő, van valami gond?
Azt akarja, hogy a nővére itt maradjon. Mint első udvarhölgye.
Úgy vélem, ez nagy hiba lenne.
Császári fenség?
Kitalálok valamit.
És ön.
Tartóztasson le, amennyit akar,
de holnap reggel kegyelmet kap 50, akit régen bebörtönöztünk.
A császár házasságkötésének örömére.
Ahogy óhajtja, császári fenség.
Hallották? Letartóztatások voltak a templomnál.
- Letartóztatások? Miért? - Úgy hallottam, felségsértésért.
Nem beszélünk ilyesmiről ilyen boldog napon.
Állítólag Bécsben rosszak az életkörülmények.
- Sokan éheznek. - Ezek csak pletykák.
Ha már az éhezésnél tartunk, három hónapig csak sós répát ettem,
hogy beleférjek ebbe a ruhába, de megérte.
Talán ezért szállt gyorsabban a fejedbe a pezsgő.
El se tudja képzelni.
Mindenki látta, mire tartod a házasságot. Elég lesz.
Nem tüntetőleg teszem, Ludovika
Tényleg? Akkor miért koslatsz minden nő után?
- Mert neked nem kellek. - Ne nevettesd ki magad!
Ki az ott?
Állandóan engem bámulj!
Tudják, ki az a nő?
- Nem, sajnálom. - Ó, hogyne!
Nem Gundemann grófnő, akivel őfelsége…
Félreértés, fenség.
Ha megbocsátanak, beszélnék a császárral.
- Elkísérjük, fenség. - Egyedül akar lenni.
A császárné sosincs egyedül. Nem lehet.
- Megjött Liszt Ferenc. - Liszt?
Hol van? Nem látom sehol.
Ferenc?
Itt vagy?
Fenség.
Hadd gratuláljak!
Miért bámult a bálon?
- Mindig ilyen szókimondó? - Amikor csak lehet.
Milyen érzés?
Friss házasnak lenni?
Amilyen tegnap.
Csak fehérben.
- Tudtam, hogy szót értünk majd. - Ön házas?
- Eddig sikerült elkerülnöm. - Ismeri a császárt?
Tudja,
az udvarban mindenkinek megvan a maga feladata.
Bizonyos célt szolgál.
Ön milyen célt szolgál?
Gondoskodom a szórakozásról.
Most már itt vagyok.
Bármi is volt, már vége.
A palotának önnel is terve van.
Átformálja az embert.
A bőre alá kúszik.
Míg majd ön is játszani kezdi a szerepét.
Fenség.
Tehát kölcsönt akar egy új vasúthoz?
Nincs már ilyenünk?
Őfelsége meggyőződése, hogy a jobb összeköttetés
növelné az elégedettséget a birodalom távolabbi régióiban.
Egyesíteni akarja a népeinket.
Elnézést, felség. Ki is ez az úr?
Alexander von Bach, belügyminiszterem és tanácsadóm.
A birodalomban sok felé rémesek a körülmények.
Ez a lázadások oka. A vasút növelné a kereskedelmet és a jólétet.
Felség, hol van a mamája? Szeretném bemutatni a fiamnak.
Idővel Simon veszi át az üzleteimet.
Ahogy egy nap az ön fia is teszi majd.
Uraim, a helyzet igen súlyos.
A többi európai állam lehagy minket.
- Köszönöm. - Nem pusztán egy vasútba fektetnek…
Kérem, uram.
Hanem a Habsburg Birodalom népének jobb jövőjébe.
Fejleszteni fogja a hadsereget? Anglia és Franciaország szövetségeseként?
- A fegyverkezésbe esetleg invesztálnánk. - És hogy jutna a seregünk a határra?
És az élelmük?
A keleti határ bő ezer kilométerre van. Mindenhez ez a vasút kell.
A háborúhoz is.
Felség, a császárné.
Elnézést a zavarásért!
Felség, milyen csodás meglepetés! És micsoda megtiszteltetés!
Beszélhetnék veled… önnel, felség?
Várnia kell.
Nagyon fontos.
Mondtam, később.
Természetesen.
Ha megjegyezhetem, a császárné elragadó.
Emlékszik még a nászéjszakájára, Sina?
Valószínűleg jobban, mint ön, von Eskeles.
Nos, felség, nagyon köszönjük a kiváló szivarokat,
de attól tartok, a bankunk nem tud segíteni.
Engedelmével.
Menjünk, Simon!
A vonaton mindig rosszul leszek.
Francba!
Elvesztették a császárnét? Újfent?
Őfelsége sétálni kívánt.
Fenség, Charlotte von Stubenberg vagyok. A kuzinom önnel szolgált.
Talán emlékszik rá. Csak egy füle van.
Ön pedig?
Valaki, aki nem kívánja fenséged miatt elveszíteni a munkáját.
Talán megéri.
Tapasztalatom szerint sosem.
Ki az a férfi ott?
Milyen érdekesen fest!
Ő a francia nagykövet.
Jó estét!
Császári fenség.
Örülök, hogy viszontláthatom.
Részemről az öröm. Micsoda varázslatos bál!
Az ön tavalyi maszkabáljának a nyomába sem ér.
Tudom, sürgősen beszélnie kell a bátyámmal.
Tisztelettel, Napóleon császár igen türelmes volt a Habsburgokkal.
De itt az ideje, hogy őfelsége, a császár eldöntse,
kinek az oldalára áll.
- A császáruk nagy árat fizet a békéért. - Ugyan kérem!
Őt nem a béke érdekli.
Hogy érti ezt?
Ha franciák és oroszok széttépik egymást, ki lesz végül Európa legfőbb ura?
A bátyám békének hívja,
de hasznot húz a háborújukból azzal, hogy kimarad.
Hiányoztam?
Mondja ki!
Azt akartam, hogy lássa.
A férfit, aki lett belőle.
A fiatal nő, akinek ez a hatalmas palota túl kicsi volt,
aki mindent meg akart változtatni, itt van még?
Nem tudom.
És most?
Új császárné van. Mi lesz önnel?
Talán megteszem, amit mindig is szerettem volna.
Akkor jöjjön!
Menjünk el innen!
Holnap reggel.
De miről is beszélek?
Sosem hagyná el ezt a helyet.
Habsburg.
Az ön nagy szerelme.
De csak egy császárné lehet.
Vigyázz!
A császárné!
Nem tudnál egyszer normálisan viselkedni?
Mi a normális?
Azok ott bent normálisak?
Tudod, hogy értem.
Gyere be!
Majdnem olyan, mint otthon.
De nem otthon vagyunk.
Bocsásson meg, fenség, de…
de ismer.
Seggfej vagy, de szabadságnak hívod.
Hát így állunk.
Már meg is változtattak.
Hozzák a fegyveremet!
Le kell lőnünk téged.
Nem tudnál velem örülni?
Örülni?
Ugyan minek?
Megkérdezzük a nővéred, mit gondol minderről?
Most meg még rólad is gondoskodhat,
pedig ő is szerelmes belé.
Menj el innen!
Vidd anyát, és ne is gyertek vissza!
Soha többé nem lehetsz önmagad, amíg idebent vagy.
De legalább tiéd lett a császár, nem igaz?
Nem kaphatunk meg mindent, Erzsébet!
Felség.
Gratulálok a frigyhez!
- Ismerjük egymást? - Személyesen nem.
Édesanyja régi barátja vagyok. Vasa Gusztáv, felség.
Vasa?
Ön svéd?
Igen, de sok éve elhagytam a szülőföldem.
- A háború Napóleonnal? - Rosszabb. Családi bonyodalmak.
Mit nem mond!
A húgom…
Mondjuk úgy, jobb, ha van pár hegylánc közöttünk.
Én az öcsémmel vagyok így.
Mostanság nincs palota, ami elég nagy lenne kettőnknek.
Nehéz ezt elhinni.
Ha kiskorukban az öccse nem tudott aludni, ön az ágyánál ült,
hogy a szörnyek el ne kaphassák.
És most, ha megbocsát.
Várjon!
Honnan tudja ezt rólunk?
Az édesanyjuk mesélte.
Felség?
Sina báró kér öntől rendkívüli audienciát.
Az apámra számított, igaz?
Őszintén szólva, rá.
Nem akarja elfogadni, de már én döntök a befektetésekről és a kölcsönökről.
Szerintem a tervei helyesek.
Ideje, hogy a Habsurgokat is elérje az ipari forradalom.
Örömmel hallom.
Mindazonáltal, és a legnagyobb tisztelettel,
közismert, hogy a családja rendre túllépi anyagi keretét.
Pazar ez a bál egyébként.
Az is közismert, hogy nem pazarlom a pénzt háborúkra és kastélyokra.
- Végül mindenki emel magának emlékművet. - Szavamat adom.
Ami nem elég.
Gondoltam eddig.
De valaki meggyőzött az ön megbízhatóságáról.
És ahogy hallom, ismerik is egymást.
Gratulálok, felség.
Örülök, hogy látom.
Köszönöm, grófnő.
Hétfőn átküldetem a kölcsönajánlatot.
Szabad lesz?
Igen.
Ez hihetetlen!
Ez fantasztikus!
Megszereztük a pénz!
Ön megszerezte a pénzt, felség.
Milyen pénzt?
Tudassa a követekkel, hogy senkivel nem szövetkezünk!
Hanem?
Megújítom a birodalmat.
És vasútépítéssel kezdem.
- Ugye tréfálsz! - Felség, nagy hibának tartom.
Elzálogosítanád a birodalmat ezeknek a kutyáknak?
Egy játékszerért?
Hogy jutott ez eszedbe?
Ha megbocsátanak, ideje, hogy a feleségemmel táncoljak.
Ha a birodalom összeomlik…
magát akasztatom fel elsőnek.
Császári fenség, au revoir.
Még ma este visszautazom Párizsba.
Napóleonnak ismernie kell a bátyja döntését.
Adja át Napóleonnak üdvözletemet!
Remélem, országaink hamarosan szoros szövetségre lépnek.
Ehhez új császárra lenne szükség.
Ha esetleg van ötlete.
Már mindenhol kerestünk. Az egész udvar önért aggódott.
Azt hittük, elrabolták.
Megváratta a császárt. És a vendégeket is.
Felség.
Ilona.
Felség.
Gratulálok!
Köszönöm.
Elbűvölően fest, Ilona.
Ha mondhatom ezt.
Köszönöm.
Szerintem azt pusmogják, hogy kikaparhatnám a szemét.
Hadd pusmogjanak!
Örülök, hogy itt marad Erzsébettel egy ideig.
Hát itt vagy!
Valami baj van?
Már úgyis mindent tud.
Egy szavadba kerül, és az a grófnő többé nem jelenik meg itt.
Köszönöm. Nem szükséges.
Mindenki akar belőled egy darabot. Ez ne aggasszon!
Tanuld meg, kiben bízhatsz!
Helyes, ha Ilona az udvarban marad?
Vagy ez önzőség tőlem?
Erre a kérdésre nincs egyszerű válasz.
Kérem!
Ha azt kérded, hű-e hozzád, igen.
De ha még mindig szenved…
Te hogy éreznéd magad, kedvesem?
Van egy kedves kuzinunk Csehországban. Elküldjük hozzá.
Segítene, ha távol lehetne a szüleitektől. Nem?
De.
Milyen estéd volt?
Minden rendben?
Te nyomorult kis áruló!
Te csináltad a röplapokat?
Felség, eljött az est legfontosabb része.
A nászéjszaka.
A házasság érvénytelen, amennyiben ma éjjel nem hálják el.
Az aktusnak meg kell történnie.
A ruhát közben végig viselnie kell.
Ne vegye le!
A fájdalom normális.
A legjobb, ha nyugodtan fekszik, hogy minden haladjon a maga útján.
Ez az egyesülés nem az élvezetet szolgálja.
Ezzel Istent szolgálják.
A szent Habsburg Birodalmat.
Hazudtam neked.
Ismerem azt a nőt.
Elmondta.
Már rég véget ért.
Csak nem törődik bele.
Egész este bolondnak éreztem magam.
Sajnálom!
Úgy kezelnek, mintha háromig se tudnék számolni.
A fejembe akarnak látni.
Ahogy az öcsém?
Légy óvatos vele, csak ennyi.
Van még valami?
Nincs.
Ez a hálóing…
Ha leveszem, pokolra jutok.
Mit csinálsz?
Megnyugtat.
Menni fog.
Együtt.
Akkor többé ne hagyj cserben!
Megígérem.
Pihenek egy kicsit.
Sajnálom, hogy így elküldtek az udvarból.
Egyáltalán nem ismerik Sisit.
Egyikük sem tudja, milyen is valójában.
Te mondogattad, hogy háborodott.
Mint én.
De erősebb nálam.
És ezt tőled örökölte.
Ne szomorkodj, Ilona!
Dehogy, anyám.
Ez innentől az ő útja.
Úgy hallottam, Vasa herceg elutazott.
Jobb ez így, ön is tudja.
- Annyi bajt okozott nekünk. Emlékszik? - Mi van, ha igaz?
Hogy az én időm lejárt?
Mit csinál?
Jó éjt, császári fenség!
A feliratot fordította: Chovanecz-Molnár Éva